Справа № 577/2444/26
Провадження № 3/577/811/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" липня 2026 р.  м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Логін Є.В., за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Хомича А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , -
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2026 серії ЕПР1 № 649028, 24.04.2026 о 17.07 год. в м. Конотоп по вул. Б.Хмельницького, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, , звужені зіниці очей, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі. Пояснив, що наркотичних засобів чи інших речовин, які могли б вплинути на його стан, не вживав. Зазначив, що посилання працівників поліції на сльозотечу очей як на ознаку наркотичного сп`яніння є безпідставним, оскільки він є учасником бойових дій, під час проходження військової служби отримав травми та контузії, які, на його думку, і зумовлюють такий стан. Також пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у запропонованому працівниками поліції порядку, оскільки поспішав до своєї вагітної дружини. Крім того, зазначив, що того ж дня у вечірній час самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. За результатами проведеного огляду наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в його організмі не виявлено.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Хомича А.М., в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні, що і ОСОБА_1 , а також зіслався на доводи, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено істотні порушення вимог законодавства, які, на його думку, свідчать про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності. Зокрема, вказав, що його транспортний засіб був зупинений без законних підстав, при цьому причину зупинки працівники поліції йому не повідомили. Також зазначив, що у працівників поліції були відсутні достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а ознаки такого сп`яніння належним чином йому не повідомлялися, у зв`язку з чим, на його переконання, були відсутні й законні підстави для висунення вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, звернув увагу суду на те, що після складання адміністративних матеріалів працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що також свідчить про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що водій перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
У судовому засіданні був допитаний як свідок інспектор поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Свідок пояснив, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була зумовлена отриманою від іншого працівника поліції інформацією про те, що водій, перебуваючи в салоні автомобіля, ймовірно палив речовини, обіг яких заборонено законом. У зв`язку з цим транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» як такого, щодо водія якого були отримані відомості, що свідчили про його можливу причетність до вчинення адміністративного правопорушення. Після зупинки автомобіля та спілкування з водієм у останнього, зі слів свідка, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей та підвищена жвавість поведінки. У зв`язку з виявленням зазначених ознак ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від проходження якого він категорично відмовився. У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП. Також свідок пояснив, що заходи щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складання адміністративних матеріалів не вживались, оскільки останній повідомив, що самостійно керувати автомобілем не буде, та викликав іншу особу, яка мала забрати транспортний засіб.
Заслухавши ОСОБА_1 , представника – адвоката Горобівського А.М., працівника поліції, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена. Його дії вірно кваліфіковані за вказаною статтею, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає, зокрема у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо доводів сторони захисту про порушення працівниками поліції порядку зупинення транспортного засобу суд зазначає таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вправі зупинити транспортний засіб, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом або знаряддям учинення такого правопорушення.
Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив йому фактичну причину зупинення автомобіля, а саме надходження інформації, яка могла свідчити про керування ним транспортним засобом після вживання наркотичних засобів, тобто про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи адвоката про те, що працівники поліції під час спілкування з водієм не повідомили йому про всі ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (неприродна блідність обличя, звужені зіниці очей, підвищена жвавість), суд відхиляє. Ні положення статті 266 КУпАП, ні Інструкція № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не покладають на поліцейського обов`язку дослівно перелічити особі всі виявлені ознаки сп`яніння до пропозиції пройти огляд. Вирішальним є встановлення судом факту наявності у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, та дотримання встановленої законом процедури направлення на огляд. Саме по собі неповідомлення водію окремої ознаки, зазначеної у протоколі, за відсутності доказів фальсифікації матеріалів справи, не свідчить про незаконність вимоги пройти огляд та не спростовує факту відмови від його проходження.
Із відеозапису вбачається, що у водія спостерігалась сльозотеча очей, що насторожило поліцейського. Як пояснював ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу , а також в судовому засіданні, це зумовлено наслідками отриманих ним під час проходження військової служби контузій.
Між тим, такі доводи суд оцінює критично. Дійсно, така зовнішня ознака, як «сльозяться очі», дослівно не зазначена у пункті 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, як самостійна ознака наркотичного сп`яніння.
Водночас посилання на те, що сльозотеча є наслідком перенесених ОСОБА_1 контузій, має характер припущення та належними і допустимими доказами не підтверджене. Надані суду документи ВЛК останнього, містять відомості про травми опорно-рухового апарату, однак не містять даних про травмування органів зору, неврологічне чи офтальмологічне захворювання, яке спричиняє постійну або періодичну сльозотечу, а також не встановлюють причинного зв`язку між перенесеними контузіями та зазначеним зовнішнім проявом.
Разом із тим оцінка правомірності вимоги поліцейських пройти огляд здійснюється судом не лише за вжитим у формулюванням «сльозяться очі», а з урахуванням усієї сукупності зафіксованих обставин, поведінки водія, стану його зіниць, реакції на обстановку, зокрема категорична відмова від огляду, а також інших ознак, які безпосередньо спостерігалися працівниками поліції та зафіксовані на відеозаписі.
За таких обставин твердження сторони захисту про медичне походження сльозотечі не спростовує зафіксованих працівниками поліції обставин та факту відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Ще однією підставою для закриття провадження у справі, сторона захисту вважає те, що ОСОБА_1 24.04.2026р. у вечірній час самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами проведеного якого, наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в його організмі не виявлено.
Такі доводи суд відхиляє, виходячи з наступного. 
Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Разом з цим, суд зазначає, що приписи статей 130 та 266 КУпАП в їх невід`ємному взаємозв`язку встановлюють відповідальність за відмову від проходження огляду, яка настає у випадку відмови водія від будь-якого, визначеного законом порядку, та запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням проведення його порядку. Відомостей про порушення проведення порядку огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.
За таких обставин, враховуючи зміст пункту 2.5 Правил дорожнього руху, необхідно вважати, що водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, саме зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку. Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння. Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку, водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і як наслідок уникати юридичної відповідальності.
В даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції із підозрою керування в стані наркотичного сп`яніння 24.04.2026р. о 17: 07 год., однак самостійно він проходив огляд цього дня о 22:30 год. Дійсно, до матеріалів справи долучено відповідний акт медичного огляду, згідно якого останній тверезий, ознак сп`яніння не виявлено.
Водночас, самостійне проходження огляду через декілька годин після відмови не спростовує складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, а не лише за факт перебування у стані сп`яніння. Подальші дії водія не усувають вже вчиненого адміністративного правопорушення, а сам факт подальшого проходження медичного огляду не спростовує законності складеного протоколу про відмову.
Твердження, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом не є підставою, що звільняє його від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Невжиття вказаних заходів, у відповідності до положень ст. 266 КУпАП, є свідченням невжиття поліцейським обов`язкового превентивного заходу, однак жодним чином не підставою закриття провадження у справі. Дані про відсторонення особи від керування транспортним засобом не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 .
Крім того, відсторонення водія від керування не є, ані складовою частиною адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, ані його кваліфікуючою ознакою, та на склад вказаного адміністративного правопорушення за відмову водія від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції не впливає.
Сам протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст. 254/256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до нього.
Всі інші доводи представника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.
Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод`зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та його вина повністю доведена, що підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані. Адже, поведінка та дії водія ОСОБА_1 на місці події свідчать про спрямованість його умислу на категоричну відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння в будь-яких визначених формах, а відтак і про його фактичне ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. 
Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, від сплати судового збору звільнений.
Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ст.ст.283, 284 КУпАП, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя , -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік з накладанням штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (UA628999980313090149000018001,Отримувач коштів – ГУК у Сумській обл/Сумська обл./21081300,Код отримувача – (ЄДРПОУ) – 37970404, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП),Код банку (МФО) -899998,Призначення платежу – 21081300,Код класифікації доходів бюджету – адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху). 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі не сплати штрафу у встановлений строк, стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.  

Суддя: | | Є. В. Логін