| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/14733/16 Суддя (судді) першої інстанції: Гнап Д.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Попової О.Г., суддів Говоруна О.В. та Чуприни О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АІК ТРЕЙДІНГ" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08.09.2016 №4252615141.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року відкрито провадження у справі. 
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825 (в редакції Закону №3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа №826/14733/16 передана на розгляд та вирішення Хмельницького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року Головне управління ДФС України у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС України у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 08.09.2016 №4252615141 в частині суми завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1595143 (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сто сорок три) грн 99 коп.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вище вказане рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Хмельницьким окружним адміністративним судом правильно оцінено надані докази та доводи позивача, щодо реальності господарських операцій. Вважав апеляційну скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «АІК Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 15.07.2014 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 15.07.2014 по 31.12.2015.
За результатами перевірки складено акт від 17.06.2016 № 160/26-15-14-01-03/39303329.
ТОВ «АІК Трейдінг» не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки, подано заперечення 24.06.2016. ГУ ДФС у місті Києві за результатами розгляду заперечень вирішило висновки акта перевірки залишити без змін.
За результатами перевірки 05.07.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення.
ТОВ «АІК Трейдінг» подано скаргу на податкові повідомлення-рішення до ДФС України 15.07.2016.
Державна фіскальна служба України рішенням № 19121/6/99-99-11-02-01-15 від 05.09.2016 частково задовольнила скаргу та зменшила суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Податкове повідомлення - рішення від 08.09.2016 № 4252615141 Головного управління ДФС у місті Києві про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1930225 грн одержано позивачем 13.09.2016.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 08.09.2016 № 4252615141 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати відповідні обов`язкові реквізити.
Згідно статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми (документального оформлення).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.12 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього розділу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
Згідно пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Пунктом 138.8 статті138 Податкового кодексу України передбачено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з їх виробництвом (наданням); інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).
Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується, зокрема, на суму коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.
Пунктом 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України визначено, що не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.
Згідно підпункту 133.4.1 пункту 133.1 статті 133 Податкового кодексу України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб; установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення); внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.
Відповідно підпункту 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, що діє з 2015 року), прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
У випадку якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Статтями 138 - 140 Податкового кодексу України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не пов`язані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності.
Як правильно встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "АІК Трейдінг" уклало із ФОП ОСОБА_1 24.11.2014 договір про надання транспортно-експедиційних послуг №01/2411. Згідно умов договору, ФОП ОСОБА_1 виступає у якості експедитора.
Відповідно до п.1.1. вищезазначеного договору одна сторона (експедитор) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (Замовником) вантаж з використанням власного транспорту або за допомогою третіх осіб до пункту призначення та організувати видачу його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Обов`язками експедитора є: надавати повну і достовірну інформацію про кожного водія, який фактично буде здійснювати перевезення за цим договором, а саме: номер мобільного телефону, марку та державний номер автомобіля тощо (п.2.1.6. договору); у випадку подачі для перевезення вантажу транспортних засобів, які не належать праві власності експедитору, дана інформація буде вказуватися в заявці (ідентифікаційні дані транспортного засобу) (п.2.1.7).
Обов`язками замовника є: своєчасно надавати заявку на перевезення з зазначенням найменування та кількості вантажу, адресу та час завантаження, адресу та термін доставки. Заявка може бути подана поштою, факсом чи електронною поштою із повідомленням усіх потрібних відомостей (п.2.2.5); вартість послуг, які включають у себе провізну плату й винагороду, що належить експедитору , а також розмір зборів за виконання експедитором пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення операцій та послуг, визначаються за взаємною згодою сторін і фіксується у письмових заявках. Вартість послуг визначається на підставі діючих ринкових розцінок і тарифів на аналогічні послуги та може змінюватися . відповідно до зміни кон`юнктури ринку послуг вантажних перевезень та цін на паливно - мастильні матеріали (п.4.2.)
Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568), транспортна послуга - це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» від 01.07.2004 № 1955-ІV транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування, при цьому експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.
Згідно статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
До договору про надання транспортно-експедиційних послуг оформлено заявку №1/261 від 26.11.2014, згідно якої експедиторові ОСОБА_1 доручено організувати перевезення 1500 т. ячменю за маршрутом «м. Черняхів - Херсонський МТП». На виконання заявки експедитор ОСОБА_1 уклав договори перевезення із наступними суб`єктами господарювання: АІС Груп, ОСОБА_19 ПП, ОСОБА_20 ПП, ОСОБА_21 ФОП, ОСОБА_13 ФОП, ОСОБА_2 ФОП, ОСОБА_3 ФОП, ОСОБА_4 ФОП, ОСОБА_22 ПП, ОСОБА_5 ПП, ОСОБА_23 ПП, ОСОБА_24 ПП, ОСОБА_26. ПП, ОСОБА_27 ФОП, ОСОБА_6 ФОП, ОСОБА_28 ПП, ОСОБА_7 ФОП, ОСОБА_8 ФОП, ОСОБА_29 ПП, ОСОБА_30 ПП, ОСОБА_9 ФОП, ОСОБА_10 ФОП, ОСОБА_11 ФОП, ОСОБА_31 ПП, ОСОБА_32 ПП, ОСОБА_12 ФОП, ОСОБА_33 ПП. При укладенні договорів перевезення експедитор ОСОБА_1 діяв від імені замовника (ТОВ «АІК Трейдінг»).
Тобто, послуги транспортного експедирування від ФОП ОСОБА_1 розглядаються як посередницькі послуги.
Про виконання заявки свідчать наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, звіти експедитора, картки обліку вантажу (приймальні акти), товарно-транспортні накладні, посвідчення якості зерна.
Також, до договору оформлено заявку № 10/18032015 від 13.02.2015, згідно якої експедиторові ОСОБА_1 доручено організувати перевезення 3240 т. жита за маршрутом «м. Черняхів - с. Вільшанка». На виконання заявки експедитор ОСОБА_1 уклав договори перевезення із ФОП ОСОБА_13 . При укладенні договору перевезення експедитор ОСОБА_1 діяв від імені замовника (ТОВ «АІК Трейдінг»). Таким чином, послуги транспортного експедирування від ФОП ОСОБА_1 розглядаються, як посередницькі послуги.
Про виконання заявки свідчать акти виконаних робіт, звіти експедитора, звіти про рух хлібопродуктів і тари на елеваторах та складах, товарно-транспортні накладні.
Крім того, до договору оформлено заявку № 11/18032015 від 18.03.2015, згідно якої експедиторові ОСОБА_1 доручено організувати перевезення 1270 т. кукурудзи за маршрутом «с. Рядове - МТП Южний». На виконання заявки експедитор ОСОБА_1. уклав договори перевезення із наступними суб`єктами господарювання: ОСОБА_34 ПП, ОСОБА_35 ФОП, ОСОБА_36 ПП, ОСОБА_37 ПП, ОСОБА_38 ПП, ОСОБА_39 ПП, ОСОБА_40 ПП, ОСОБА_41 ПП, ОСОБА_42 ПП, ОСОБА_43 ПП, Реномакс Логистик ПП, СВЛ ПП, Транзит ПП, ОСОБА_44 ПП. При укладенні договорів перевезення експедитор ОСОБА_1 діяв від імені замовника (ТОВ «АІК Трейдінг»). Таким чином, послуги транспортного експедирування від ФОП ОСОБА_1 є посередницькими послугами.
Також, на підтвердження виконання заявки надано акти виконаних робіт, звіти експедитора, товарно - транспортні накладні та документи по інших перевізниках (ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 ).
Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем додаткові пояснення жодним чином, не спростовують висновків суду щодо господарських операцій позивача із перевізниками (ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 ), оскільки як правильно встановив суд першої інстанції, ТОВ «АІК-ТРЕЙДИНГ» надано акти виконаних робіт, звіти експедитора, товарно - транспортні накладні та документи по інших перевізниках (ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 ), що в достатній мірі підтверджують операції з фізичною особою ОСОБА_14 (і.п.н. - НОМЕР_1 )- на загальну суму 12610, 06 грн; з фізичною особою ОСОБА_15 (і.п.н. - НОМЕР_2 ) на загальну суму 19182,83 грн; фізичною особою ОСОБА_16 (і.п.н. - НОМЕР_3 ) на загальну суму 1372,50 грн; фізичною особою ОСОБА_17 (і.п.н. - НОМЕР_4 ) на загальну суму 30104,23 грн; фізичною особою ОСОБА_18 (і.п.н. - НОМЕР_5 ) - на загальну суму 245,43 грн (том 1 а.с.186-232).
Надані ТОВ "АІК-ТРЕЙДИНГ" докази по господарським операціям з ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 в повній мірі підтверджують реальність здійснення господарських операцій. 
Тобто первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов`язкові посвідчення. 
Таким чином докази, наявні в матеріалах справи, в повнім мірі свідчать про фактичне отримання маркетингових послуг, що включає в себе мету, об`єктивну необхідність та економічну доцільність отримання відповідних послуг.
Крім того, зустрічні звірки ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 по взаємовідносинах із позивачем, контролюючи органом не проведено, відтак безпідставно, без витребування інформації та з`ясування відомостей щодо факту здійснення господарських операцій зроблені висновки про їх нереальність. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду наголошує, що податковим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків.
Надані ТОВ "АІК-ТРЕЙДИНГ" докази по господарським операціям з ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 в повній мірі підтверджують реальність здійснення господарських операцій. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача про те, що відповідно до актів виконаних послуг не можливо встановити яким транспортом було здійснено перевезення зернової продукції, кількість транспортних засобів та прицепів, їх реєстраційні номери, прізвища водіїв, маршрут (відстань перевезень) та дати перевезень, пункт навантаження зерна, пункт розвантаження зерна, вантажоодержувач зерна, а також відсутність печатки на актах прийому передачі робіт, не заслуговує на увагу, оскільки контрагенти могли залучати будь-кого, а в матеріалах справи наявні всі належні первинні документи, які підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити.
Апеляційний суд погоджується, що господарські операції з надання транспортно-експедиційних послуг мали реальний характер, а в матеріалах справи наявні всі належні первинні документі, які підтверджують реальність господарських операцій, а тому податкове повідомлення-рішення від 08.09.2016 №4252615141 по вищевказаним контрагентам в частині суми завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1595143,99 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №825/1391/17 господарські операції повинні бути дослідженні у сукупності всіх документів, які дозволяють встановити реальність господарських операцій. Верховний Суд зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаним в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.
Щодо перерахування благодійної матеріальної допомоги Чуднівській ДЮСШ в сумі 335082,85 грн, колегія суддів не надає свою оцінку з огляду на те, що в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду наголошує, що податковим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №826/14733/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АІК ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.