СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року Справа № 480/6828/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/6828/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009), в якій просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з з 01.08.1989 до 04.03.1997 в міжсоюзній бібліотеці м. Шостка профспілкового комітету виробничого об`єднання «Свема».
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.08.1989 до 04.03.1997 в міжсоюзній бібліотеці м. Шостка профспілкового комітету виробничого об`єднання «Свема». 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком.
Рішенням Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 05.06.2025 №183450035565 позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.05.2025 довічно. При розрахунку пенсії страховий стаж визначено тривалістю 34 роки 10 місяців 5 днів.
24.06.2025 позивачка через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з приводу причин незарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1989 по 04.03.1997.
Листом від 23.07.2025 №1800-0202-8/29371 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило, що під час призначення пенсії до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 з 01.08.1989 по 04.03.1997. Підставою незарахування зазначено відсутність номера та дати наказу про звільнення, а також невідповідність печатки, якою засвідчено запис про звільнення, назві установи при прийнятті на роботу та відсутність довідки про реорганізацію (перейменування). Позивачці рекомендовано надати уточнюючі документи з місця роботи.
Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки трудова книжка є основним документом про трудову діяльність, а недоліки її ведення, допущені роботодавцем, не можуть покладати на працівника негативні наслідки у вигляді неврахування фактично набутого трудового стажу.
Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 16.01.2026 через систему «Електронний суд».
Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.05.2025 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням від 05.06.2025 №183450035565 позивачці призначено пенсію за віком з 08.05.2025. За даними протоколу призначення пенсії та форми РС-право страховий стаж, врахований для розрахунку, становить 34 роки 10 місяців 5 днів, у тому числі до 01.01.2004 - 13 років 6 місяців 5 днів, після 01.01.2004 - 21 рік 4 місяці.
При цьому період роботи з 01.08.1989 по 04.03.1997 до страхового стажу позивачки не включено. Зазначена обставина безпосередньо підтверджена самим відповідачем у листі від 23.07.2025 №1800-0202-8/29371.
Із змісту цього листа вбачається, що відповідач не заперечує наявності у трудовій книжці НОМЕР_1 записів про роботу позивачки у спірний період та не ставить під сумнів належність трудової книжки саме ОСОБА_1 . Єдиними підставами для неврахування періоду визначено формальні недоліки запису про звільнення: відсутність номера і дати відповідного наказу та відмінність найменування на відбитку печатки від найменування установи при прийнятті на роботу.
З позовної заяви також вбачається, що запис про звільнення зі спірної роботи внесений у трудову книжку в порядку переведення та засвідчений печаткою профспілкового комітету виробничого об`єднання «Свема». При цьому відомостей про визнання цього запису підробленим, недійсним або таким, що не стосується позивачки, матеріали справи не містять.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.
Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідно до пункту 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу приймаються дані Реєстру застрахованих осіб, довідки, виписки з наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, письмові трудові договори та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
На дату звільнення позивачки зі спірного місця роботи порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 передбачено, що всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться після видання наказу (розпорядження), повинні точно відповідати тексту такого наказу та містити відповідні реквізити.
Разом з тим порушення роботодавцем установленого порядку оформлення трудової книжки не є тотожним відсутності факту трудової діяльності. Обов`язок щодо належного ведення, обліку, зберігання та оформлення трудових книжок покладався на роботодавця, а не на працівника.
Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 та від 13.06.2018 у справі №813/782/17 виходив з того, що недотримання роботодавцем правил ведення трудової книжки не може мати негативних наслідків для працівника, який не відповідає за правильність її оформлення.
Крім того, у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а Верховний Суд зазначив, що формальні неточності у документах за загальним правилом не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації права на соціальний захист, якщо факт трудової діяльності підтверджений належними доказами.
У цій справі відповідач не встановив, що запис про роботу позивачки у період з 01.08.1989 по 04.03.1997 є недостовірним, підробленим або внесеним до трудової книжки без фактичного перебування позивачки у трудових відносинах. Навпаки, у листі від 23.07.2025 №1800-0202-8/29371 прямо зазначено, що спірний період міститься у трудовій книжці НОМЕР_1 .
Відсутність у записі про звільнення номера та дати наказу характеризує недолік оформлення запису, але сама по собі не спростовує дату звільнення, зазначену у трудовій книжці, та не дає підстав виключити з трудового стажу весь багаторічний період роботи.
Так само відмінність найменування установи при прийнятті на роботу від найменування на відбитку печатки, якою засвідчено запис про звільнення, без установлення недостовірності самого запису не є достатньою підставою для відмови у зарахуванні стажу. Відсутність окремої довідки про реорганізацію може бути підставою для додаткової перевірки відомостей, але не для автоматичного неврахування підтвердженого трудовою книжкою періоду.
При цьому частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органам Пенсійного фонду надано право вимагати відповідні документи від підприємств, установ та організацій, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі і достовірність поданих відомостей. Матеріали справи не свідчать про встановлення відповідачем обставин, які б спростовували сам факт роботи позивачки у спірний період.
Отже, покладення на позивачку негативних наслідків недотримання роботодавцем вимог щодо оформлення запису про звільнення є проявом надмірного формалізму та не відповідає меті пенсійного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, зокрема, чи вчинені вони обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 не працювала у спірний період або що відомості її трудової книжки щодо цього періоду є недостовірними, відповідачем не наведено.
За таких обставин суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1989 по 04.03.1997 є протиправними, а зазначений період підлягає зарахуванню до її страхового стажу.
Суд враховує, що позивачка не заявляла окремої вимоги про перерахунок розміру вже призначеної пенсії або стягнення недоплачених сум пенсії. Тому суд вирішує спір у межах заявлених позовних вимог - щодо правомірності неврахування спірного періоду та обов`язку зарахувати його до страхового стажу.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Позивачкою при зверненні до суду визначено суму судового збору 968,96 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, зазначений судовий збір підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Банківська комісія за здійснення платежу не є сумою судового збору та окремо не стягується за відсутності визначеного і підтвердженого розміру таких витрат. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1989 по 04.03.1997 в міжсоюзній бібліотеці м. Шостка профспілкового комітету виробничого об`єднання «Свема».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.08.1989 по 04.03.1997 в міжсоюзній бібліотеці м. Шостка профспілкового комітету виробничого об`єднання «Свема».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець