Справа №: 398/3954/26	

Провадження №: 2-а/398/141/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"15" липня 2026 р. місто Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Ремезок А.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в:
Позиції сторін, процесуальні дії.
Позивач ОСОБА_1 у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії інспектора Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смолянінова Д.С. протиправними та скасувати постанову серії ЕНА №732622 від 06.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.
В обгрунтування позовних вимог зазначає наступне. 06.06.2026 року позивач рухався на транспортному засобі VolkswagenGolf, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ярмарковій та звернув на вулицю Софіївську у м. Олександрії, де назустріч йому рухався патрульний автомобіль поліції. Розминувшись з вказаним автомобілем він побачив, що останній розвернувся, включив проблискові маячки та почав наздоганяти його і наказав зупинитися. Вимогу поліцейського він виконав та зупинився на узбіччі біля приватного будинку по вул. Софіївській. Після чого до нього підійшов поліцейський, не представився, не надав свої документи, а натомість наказав передати свої документи, на щовін попросив вказати причину зупинку. Працівник поліції зазначив, що причиною зупинки було те, що він рухався транспортним засобом без пристебнутих пасків безпеки, на що він заперечив та сказав, що був пристебнутим. Проте відповідач жодних доказів висунутого порушення не надав. Відповідач почав говорити, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому проїхати у лікарню, проте він заперечив проти цього, оскільки працівниками не виконано вимоги ЗУ «Про поліцію». Враховуючи викладене вважає висунуті звинувачення безпідставними та необґрунтованими, а постанова такою, що підлягає скасуванню. 
Ухвалою суду від 06.07.2026 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 15.07.2026 року.
У судове засідання, призначене на 15.07.2026 сторони не з`явились.
Позивач надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач інспектор Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смолянінов Д.С. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача ГУНП у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду відзив в якому зазначено, що позивач всупереч вимогам пп. «в» п. 2.3 ПДР та ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух» керуючи транспортним засобом не користувався ременем безпеки, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважають, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч.5 ст. 121 КУпАП, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. 
Обставини справи, зміст спірних правовідносин
06.06.2026 року відносно ОСОБА_1 інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області винесено постанову серії ЕНА №7326222 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. 
Відповідно до вказаної постанови, 06.06.2026 о 17.24 в м. Олександрії вул. Софіївська (Луначарського), 40 водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, також водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристібнутий ременем безпеки.Дані правопорушення об`єднано згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, чим порушив п. 2.3 в ПДР - порушення користування ремнями безпеки.
Релевантні джерела права
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).
Своєю чергою, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.
Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В свою чергу, за пунктом 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
В силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
В силу положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі за єдиним унікальним номером 463/1352/16-а, згідно з котрою в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінка доказів та аргументів сторін
З метою забезпечення дотримання прав особи, який притягнутий до адміністративної відповідальності, індивідуалізації його відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем ГУНП у Кіровоградській області, у порушення вимог ст. 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій її посадової особи з приводу складення відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях цього позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Отже, як свідчать матеріали адміністративної справи, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смоляніновим Д.С. не були з`ясовані усі обставини, визначені статтею 280 КУпАП, а відповідачем ГУНП у Кіровоградській області як суб`єктом владних повноважень, рішення працівника одного з структурних підрозділів якого оскаржується позивачем ОСОБА_1 , суду не надано будь-яких доказів правомірності такого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірності накладення на нього адміністративного стягнення. Водночас, сама по собі постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом вчинення особою правопорушення. Постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення за встановленою законом процедурою. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху 06.06.2026 він не порушував та відсутні будь-які докази, на підставі яких можна б було встановити вчинення ним будь-якого адміністративного правопорушення.
В оскаржуваній постанові вказано, що велась відеофіксація на нагрудну бодікамеру номер 967999. Однак відео з вказаної камери суду відповідачем не надано.
Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.
Враховуючи те, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, а відповідач надав суду належних та допустимих доказів на спростування цих тверджень, зокрема доказів які фіксують правопорушення, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена інспектором поліції без додержання вимог закону, а відтак підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною оскаржуваної постанови, оскільки належним способом захисту у разі протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України є скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.
Розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕНА 7326222, винесену 06.06.2026 року інспектором Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 15.07.2026.

Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Відповідач: інспектор Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Смолянінов Дмитро Сергійович, юридична адреса: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49;
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, юридична адреса: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, код ЄДРПОУ 40108709

Суддя Анастасія Ремезок