07.07.2026
Справа № 522/27665/25-Е
Провадження № 2/497/840/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
24.12.2025 року представник позивача - адвокат Усенко М.І, який підтвердив свої повноваження електронним ордером серії ВС №1408806 від 20.10.2025 року, звернувся до Приморського районного суду м.Одеса шляхом формування документу в системі "Електронний суд", із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 р. в загальному розмірі 16 760,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №5281520, згідно з умовами якого відповідач отримав 4000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст. 12 ЗУ«Про електрону комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги 103-МЛ від 28.08.2023 р., відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило права вимоги за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 р. Сума заборгованості відповідача станом на день відступлення права вимоги становила 16 760,00 грн, яка залишилася не зміною на дачу звернення з цім позовом та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту – 4 000,00 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків – 12 000,00 грн., простроченої заборгованості за комісією – 760,00 грн. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №22965680/655 від 04.12.2025 р., яка була залишена відповідачем поза увагою. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість, що стало підставою для звернення до суду.
Справа надійшла за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області 04.02.2026 р
Ухвалою судді від 16.02.2026 р. відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Усенко М.І. в позовній заяві просить в разі розгляду справи з викликом сторін, призначений розгляд здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.4). Окрім цього він через систему «Електронний суд» 03.04.2026 року та 03.07.2026 року надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.04.2023 р. між ТОВ "Мілоан" в особі генерального директора Вініченка О.В. та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №5281520, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4 000,00 грн. строком на 105 днів з 21.04.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового періоду, який складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.05.2023 р. та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 04.08.2023 року; зі сплатою комісії за надання кредиту - 760,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду – 10 800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним (а.с.18-23).
Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора L25184, який було відправлено на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, та підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування (а.с.25).
В цей день також підписано графік платежів, відповідно до якого датою повернення кредиту є 04.08.2023 року (а.с.23 на звороті) та паспорт споживчого кредиту (а.с.24).
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Нормою ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Укладення вищезазначеного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №5281520 від 21.04.2023 року та підписання електронної форми договору ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором L25184, номер телефону НОМЕР_1 .
Отримання грошових коштів відповідачем підтверджується платіжним дорученням №98668649 від 21.04.2023 року (а.с.26 на звороті) та відповіддю АТ «Універсал банк» на ухвалу суду про витребування інформації що містить банківську таємницю, про те що 21.04.2023 року на розрахункову картку за № НОМЕР_2 було зараховано кошти в розмірі 4 000,00 грн.
28 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» в особі Генерального директора Вініченка О.В. та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в особі Ломідзе Д.В., який здійснював свої повноваження на підставі довіреності від 14.07.2023 р., укладено договір про відступлення прав вимоги № 103-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 року (а.с.28 на звороті-а.с.32).
Згідно з п.п.6.2.3 цього договору права вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі Реєстру Боржників відповідно до п.п.8.3.2 Договору.
Як вбачається з п.п.8.3.2 Договору протягом 10 робочих днів з моменту отримання новим кредитором електронної форми реєстру боржників новий кредитор формує та надає кредитору для підписання акт приймання-передачі реєстру боржників. Протягом 3 робочих днів, з моменту отримання кредитором акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник кредитора підписує вказаний акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник акту новому кредиторові.
Акт приймання-передачі Реєстру Боржників був підписаний в той самий день (а.с.38). Також 28.08.2023 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок ТОВ «Мілоан» 1 460 002,00 грн. - плату за відступлення права вимоги за договором №103-МЛ, що підтверджується платіжною інструкцією №72463 (а.с.38 на звороті).
Відповідно до витягу реєстру боржників від 10.09.2025 року до договору про відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 21 січня 2025 року під номером 1344 рахується ОСОБА_1 номер кредитного договору 5281520, при цьому загальна сума заборгованості на день укладення договору становила 16 760,00 грн., у тому числі тіло кредиту - 4 000,00 грн., сума заборгованості по процентах 12 000,00 грн. та суми заборгованості по комісії - 760,00 грн. (а.с.39).
З наданого розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Мілоан», вбачається, що первісним кредитором з 22.04.2023 по 06.05.2023 р нараховувалися відсотки згідно п.1.5.2 Договору а саме по 80,00 грн. в день, а з 07.05.2023 року по 04.08.2023 року нарахування відбувалося за п.п.1.6,2.3.1.2 Договору в розмірі 120,00 грн. в день (а.с.27), позивачем ніяких нарахувань після відступлення права вимоги не здійснювалось. Таким чином, згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 року заборгованість становить 16 760,00 грн., з яких тіло кредиту - 4 000,00 грн., сума заборгованості по процентах 12 000,00 грн. та суми заборгованості по комісії - 760,00 грн. (а.с.28).
04.12.2025 року на ім`я відповідача позивачем було складено досудову вимогу за вих. №22965680/655, в листі повідомлено про відступлення прав вимоги та необхідність погашення заборгованості перед новим кредитором в розмірі 16 760,00 грн. (а.с.39 на звороті).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплатити належних йому процентів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит за №5281520 від 21.04.2023 року у розмірі 16 760,00 грн.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи 01.07.2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенко М.І., який діє на підставі Статуту, укладено Договір про надання правничої допомоги №0107 (а.с.42 на звороті). Відповідно до акту №Д/10945 наданих послуг додаток до договору про надання правової допомоги від 11.12.2025 року виконавцем надано замовнику послуги щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 року і зазначено, що сума наданих послуг становить 8 000,00 грн. (а.с.43 на звороті), а також додано детальний опис наданих послуг до вищезазначеного акту (а.с.44), відповідно до якого надані наступні послуги: усна консультація клієнта (30 хв.); ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.); погодження правової позиції клієнта у справі(30 хв.); складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год. 30 хв.); подання заяви до суду, а всього витрачено часу - 6 год. 30 хв.
Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача полягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.6).
Керуючись ст.ст.509,526,527,530,610-612,1048,1049,1050,1054,1077 ЦК України, ст.ст.11,12ЗУ «Про електронну комерцію»,ст.ст.12,76,77,81,141,258,259,263-265,268,277-279,280,354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -  задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1 корпус 28, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором №5281520 від 21.04.2023 року в розмірі 16 760 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень 00 копійок, а також: суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, а всього 27 182 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца