Справа № 746/148/26
2/746/110/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Сакун Н.П.,

з участю представника відповідача – адвоката Вакуленка А.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 у розмірі 56 076,03 грн, з яких 7 000,00 грн – сума прострочених платежів за тілом кредиту, 49 076,03 грн – сума прострочених платежів за процентами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 472041-КС-002, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором UA-8193.

29 січня 2024 року та 24 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 та № 2 відповідно до договору про надання кредиту № 472041-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди № 1 внесено зміни до пункту 2.7 Договору, а саме: пункт 2.7 «Термін дії договору» викладено в новій редакції: «Термін дії договору: до 14 липня 2025 року». Відповідно до умов додаткової угоди № 2 до договору пункт 2.7 «Термін дії договору» викладено в новій редакції: «Термін дії договору: до 19 січня 2026 року». Також вказаними додатковими угодами змінено процентну станку за договором.

ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримало, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 перед фінансовою установою виникла заборгованість у розмірі 56 076,03 грн, що складається із суми простроченої заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 7 000,00 грн, та із суми простроченої заборгованості зі сплати процентів у розмірі 49 076,03 грн, з урахуванням часткової оплати в сумі 22 204,80 грн.
Враховуючи зазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 56 076,03 грн, а також судові витрати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Справу призначено до розгляду на 29 квітня 2026 року, на 11 год. 00 хв. 

Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, щодо відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та руху коштів за цим рахунком.

22 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Вакуленка А.М., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вищевказаний кредитний договір відповідач належним чином не укладала, вимоги щодо стягнення комісії за надання кредиту є безпідставними, процентна ставка за кредитним договором не відповідає вимогам закону, оскільки згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» процентна ставка не може перевищувати 1%. Крім того, в додаткових угодах враховано безпідставні суми заборгованості за кредитам, штрафи, комісії і інші платежі, нарахування яких відбулося завуальовано та без роз`яснення чітких сум і підстав для їх нарахування. Представник відповідача вказує, що заборгованість за договором погашена відповідачем у повній мірі, оскільки відповідачем здійснена оплата за договором № 472041-КС-002 в сумі 22 204,80 грн. 

28 квітня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 27 травня 2026 року за клопотанням представника відповідача з метою надання йому можливості ознайомитися із матеріалами, які надійшли від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 28 квітня 2026 року.

27 травня 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення ТОВ «Бізнес Позика» у цій справі, в яких позивач підтримує свою позицію щодо раніше викладених позовних вимог, викладає свою позицію детальніше, заперечуючи проти доводів представника відповідача щодо неукладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, вказує, що здійснивши часткову оплату за договором відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору, до пояснень представник позивача додає докази здійснення ОСОБА_1 платежів за кредитним договором. 

У поданих до суду додаткових поясненнях представник позивача наголошує на тому, що договір між сторонами укладено належним чином шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження своєї позиції наводить судову практику, зокрема, практику Верховного Суду.

Крім того, представник позивача вказує, що підписані сторонами кредитний договір та додаткові угоди до нього були розміщені в особистому кабінеті позичальника ОСОБА_1 та надіслані на вказану позичальником електронну пошту, яку позивальник зазначила, заповнюючи «Анкету клієнта» на сайті кредитодавця.

Також представник позивача вказує, що кредитні кошти було перераховано фінансовою установою на банківську картку позичальника, надану банку під час укладення кредитного договору. 

27 травня 2026 року за клопотанням представника відповідача в судовому засіданні було оголошено перерву до 30 червня 2026 року для надання йому часу для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача, поданими до суду, з якими він не зміг ознайомитись з технічних причин. 

Ухвалою суду від 30 червня 2026 року розгляд справи відкладено до 16 год. 00 хв. 14 липня 2026 року за клопотанням представника відповідача у зв`язку з його перебуванням у стані тимчасової непрацездатності.

У судове засідання 14 липня 2026 року представник ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Бізнес Позика». У прохальній частині позовної заяви представник позивача зазначив, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. 

У судовому засіданні 14 липня 2026 року взяв участь у режимі відеоконференції представник відповідача – адвокат Вакуленко А.М., який підтримав раніше викладену у відзиві на позов ТОВ «Бізнес Позика» позицію, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. 

14 липня 2026 року суд, з`ясувавши позицію сторін, зокрема, представника відповідача, який взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію представника відповідача в дебатах, перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та оголосив у судовому засіданні перерву до 10 год. 30 хв. 16 липня 2026 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем та здобуті судом докази, суд приходить до таких висновків.

16 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 472041-КС-002 . До договору долучено паспорт споживчого кредиту.

16 жовтня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 після її реєстрації на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://bizpozyka.com та ідентифікації в особистому кабінеті, паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Паспорт споживчого кредиту підписано одноразовим ідентифікатором UA-6718, що направлявся на фінансовий номер телефону відповідача. Позивач направив відповідачеві індивідуальну оферту, яка містила істотні умови договору. ОСОБА_1 здійснила акцепт оферти та підписала договір одноразовим ідентифікатором UA-8193.

Умовами договору визначено, що позивальнику надано кредит на 24 тижні (пункт 2.3) у сумі 7 000,00 грн (пункт 2.6.), зі строком дії договору до 01 квітня 2024 року (пункт 2.7.) зі сплатою фіксованої стандартної процентної ставки в розмірі 2,0 % на день та зниженої процентної ставки в розмірі 1,15407143 % на день (пункт 2.4.), зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 050,00 грн (пункт 2.5.). Пунктом 2.8. договору також визначено орієнтовну загальну вартість наданого кредиту в розмірі 18 240,00 грн. 

Відповідно до пункту 3.2 договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - Проценти за користування кредитом), нараховуються за ставною вказаною у пункті 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче. У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в підпункті 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. Договору( підпункт 3.2.1.договору).

Згідно підпункту 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочив більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4.д. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в підпункті 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставною, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного в наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника( підпункт 3.2.4. договору). 

За змістом пункту 7.3.1. договору, підписуючи цей договір, позичальник до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови договору і правила, що розміщені на сайті кредитодавця. 

За змістом пункту 7.4.4. договору, підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.

29 січня 20254 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 472041-КС-002, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» одноразовим ідентифікатором UA-5080. 
Відповідно до умов цієї угоди внесено зміни до пункту 2.4. договору «Процентна ставка» та викладено пункт 2.4 в новій редакції: «з 29 січня 2024 року до 25 березня 2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8655536% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі за графіком платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох дів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 25 березня 2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,154071435 %; з 26 березня 2024 року 1,15407143 % в день, фіксована». 

Також зміни внесено до пункту 2.7 Договору, а саме: «Термін дії договору» викладено в новій редакції: «Термін дії договору: до 14 липня 2025 року». 

24 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання кредиту № 472041-КС-002, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» одноразовим ідентифікатором UA-4941.

Відповідно до умов цієї угоди внесено зміни до пункту 2.4. договору «Процентна ставка» та викладено пункт 2.4 в новій редакції: «з 24 червня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8655536% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі за графіком платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох дів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 19 серпня 2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,154071435 %; з 20 серпня 2024 року 1,15407143 % в день, фіксована». 

Також зміни внесено до пункту 2.7 Договору а саме: «Термін дії договору» викладено в новій редакції: «Термін дії договору: до 19 січня 2026 року».

Отже, суд встановив, що між сторонами укладено електронний договір від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із дослідженого судом договору від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 встановлено, що його укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатора є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, договір від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитка печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Отже, суд встановив, що укладений між сторонами договір від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Також до позовної заяви долучено Витяг з анкети клієнта із зазначенням номера банківського рахунку/картки, паспортних даних відповідача, адреси проживання/реєстрації та контактної інформації.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Бізнес позика» зазначило, що видача ОСОБА_1 кредиту підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів 16 жовтня 2023 року (11:21) в сумі 7 000,00 грн на карту отримувача НОМЕР_2 , емітент платіжної картки – PRIVAT BANK, призначення платежу: перерах. коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 472041-КС-002 від 16 жовтня 2023 року без ПДВ, код RRN 328911030600.

Перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ), емітовану на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 09 квітня 2026 року: випискою за рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ), згідно з якою 16 жовтня 2023 року на вказаний рахунок було зараховано переказ у сумі 7 000,00 грн.

Отже, судом беззаперечно встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 ТОВ «Бізнес Позика» 16 жовтня 2023 року надало відповідачеві кредитні кошти у сумі 7 000,00 грн.

Відповідач же взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за договором 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 належним чином не виконала, внаслідок чого у неї перед фінансовою установою утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 13 березня 2026 року становить 56 076,03 грн, з яких 7 000,00 грн – сума прострочених платежів за тілом кредиту, 49 076.03 грн – сума прострочених платежів за процентами.

Відповідач іншого розрахунку заборгованості за кредитом суду не надала. 

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними доказами у розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідач не спростувала належними засобами доказування наявність заборгованості перед позивачем за тілом кредиту за договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 у розмірі 7 000,00 грн.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання в повній мірі не виконала, у передбачений договором строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням відповідно до договору від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 у розмірі 7 000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, вимоги в цій частині позову є обґрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту згідно з договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 у розмірі 7 000,00 грн.

Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом суд зазначає таке.

Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Суд встановив, що відповідачем не виконано у повному обсязі зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на доведеність факту існування між сторонами грошового зобов`язання та обізнаність відповідача з умовами кредитування, визначені кредитним договором нараховані проценти є складовою загальної вартості кредиту та враховуються при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Зазначене повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності на час укладення між сторонами кредитного договору.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 та додаткових угод № 1 та № 2 до цього договору визначено, що термін дії договору продовжено до 19 січня 2026 року, тобто стягненню з позивача на користь відповідача підлягають відсотки, нараховані позивачем за кредитним договором до 19 січня 2026 року включно, тоді як позивачем заборгованість за процентами розрахована до 10 березня 2026 року включно.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 розділу IV Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 

Отже, з огляду на вимоги вказаних норм закону, починаючи з 20 серпня 2024 року до споживчого кредиту застосовується денна процентна ставка, яка не може перевищувати 1 %.

Ураховуючи викладене, слід дійти висновку, що у період з 20 серпня 2024 року до 19 січня 2026 року за кредитним договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002, з урахуванням додаткових угод до цього договору № 1 та № 2, повинна бути застосована денна процентна ставка у розмірі 1 % замість денної процентної ставки у розмірі 1,15407143 %, визначеної додатковою угодою № 2 до договору від 16 жовтня 2023 року до вказаного кредитного договору.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягають задоволенню частково, у сумі 43 486,81 грн. 

Відповідач не надала свого розрахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитом. Також відповідач не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору.

Стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 в сумі 50 486,81 грн, з яких 7 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 43 486,81 грн – заборгованість за відсотками. 

Вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами, а також суми прострочених платежів за комісією позивач не заявляв.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково, на 90,03 %, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача в розмірі 90,03 % в сумі 2 396,96 грн. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2023 року № 472041-КС-002 у сумі 50 486,81 (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 396 грн (дві тисячі триста дев`яносто шість) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місця знаходження: бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна