Провадження № 2/742/2317/26 
Єдиний унікальний № 742/3056/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог.
У травні 2026 року представник позивача ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 5496287 від 28.04.2025 року у розмірі 37 227,64 грн та судові витрати у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.2025 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 10 000,00 грн. 
27.01.2026 року на підставі договору факторингу № С7-270126-1 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР". 
Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, станом на 27.01.2026 року утворилась заборгованість.
Таким чином, підставою для позову є невиконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Позивач є правонаступником первісного кредитору, який надав кредит відповідачу, на підставі договору відступлення права вимоги.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.06.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Представник Позивача у судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, з огляду на вказані приписи ЦПК, а також приймаючи до уваги позицію позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Згідно ч.1ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Відтак, суд 07.09.2026 перейшов до стадії ухвалення рішення.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом
28.04.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Кредитний договір № 5496287 у формі електронного правочину (одноразовий ідентифікатор 34509).
Відповідно до умов Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн на наступних умовах: строк кредитування — 360 днів; періодичність платежів — кожні 20 днів; стандартна процентна ставка — 0,95% за кожний день користування кредитом; орієнтовна реальна річна процентна ставка — 3 141,8400% річних; комісія за надання кредиту — 1 000,00 грн (разова).
Факт виконання Кредитором зобов`язань щодо надання коштів підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» (вих. № 20260127-372). 
Згідно з даними платіжної інфраструктури, кошти в сумі 10 000,00 грн були успішно перераховані на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (транзакція № a684b7e1-e613-46e5-bd94-f08c7dda4b76 від 28.04.2025 року, час виконання 18:28:11).
27.01.2026 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (Клієнт) та ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" (Фактор) було укладено Договір факторингу № С7-270126-1. 
Згідно з умовами п. 2.1 Договору та Реєстру (Переліку) № 1 від 27.01.2026 року, Позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 5496287, ставши новим та єдиним кредитором.
На виконання вимог закону, 03.02.2026 року Позивачем на фінансовий номер телефону відповідача ( НОМЕР_2 ) було направлено СМС-повідомлення про відступлення права вимоги та зміну кредитора.
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, згідно з наданим суду розрахунком, станом на 27.01.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 37 227,64 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту — 9 999,98 грн; заборгованості за відсотками — 22 227,66 грн; штрафу — 5 000,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачем було здійснено часткову сплату боргу в розмірі 4 894,81 грн. 

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

VІ. Висновки суду. 
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що Кредитний договір № 5496287 від 28.04.2025 року укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 у формі електронного правочину та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд доходить висновку про доведеність факту його укладення та виникнення між сторонами відповідних кредитних правовідносин.
Використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором підтверджує його волевиявлення, спрямоване на набуття цивільних прав та обов`язків за Кредитним договором, забезпечує ідентифікацію особи, яка його підписала, та підтверджує цілісність електронного правочину. Підписуючи договір у такий спосіб та погоджуючись із його умовами, відповідач підтвердив свою волю на укладення договору на запропонованих кредитодавцем умовах, а відтак прийняв на себе відповідні договірні зобов`язання.
Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, відповідно до яких кредитодавець виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредитних коштів, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані кошти та сплачувати проценти й інші передбачені договором платежі у порядку та строки, визначені договором.
Як встановлено судом, кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн були фактично надані відповідачу, що підтверджується наданими позивачем доказами. Водночас відповідач належним чином свої договірні зобов`язання не виконав, у встановлені договором строки кредитні кошти не повернув та передбачені договором платежі у повному обсязі не сплатив, унаслідок чого виникла заборгованість.
Крім того, судом встановлено, що 27.01.2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № С7-270126-1, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 5496287. Отже, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло статусу нового кредитора у відповідному зобов`язанні та має право вимагати від відповідача належного виконання невиконаного ним грошового зобов`язання.
Відтак, суд вважає доведеними факт укладення Кредитного договору № 5496287 від 28.04.2025 року, факт виникнення між сторонами кредитних правовідносин, факт отримання відповідачем кредитних коштів, а також факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань. За таких обставин у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання відповідного грошового зобов`язання.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 5496287 від 28.04.2025 року станом на 27.01.2026 року становить 37 227,64 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту (основним боргом) у розмірі 9 999,98 грн, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 22 227,66 грн та штрафу у розмірі 5 000,00 грн.
Положення п. 18 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що заборгованість за вказаними договорами виникла, а пеня та штрафні санкції нараховувалися Позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Враховуючи вищевикладене, нарахування штрафу у розмірі 5 000,00 грн є неправомірним, а тому правові підстави для їх стягнення з Відповідача у даному випадку відсутні.
На підставі викладеного суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 5496287 від 28.04.2025 року у розмірі 32 227,64 грн.

VII. Розподіл судових витрат.
Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі тобто пропорційно до задоволення позовних вимог 2 662,40 грн ? 32 227,64 грн / 37 227,64 грн = 2 304,91 грн.

Керуючись ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором № 5496287 від 28.04.2025 року у розмірі 32 227 (тридцять дві тисячі двісті двадцять сім) грн 64 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 304 (дві тисячі триста чотири) грн 91 коп.
В іншій частині позовних вимог — відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення до суду апеляційної інстанції лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" (код ЄДРПОУ 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Повний текст судового рішення складено 07.09.2026

Суддя   Дмитро ДАВИДЧУК