Справа № 2-о-147/11 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2011 року 

Святошинський райсуд м.Києва в складі:
головуючої судді : Н.Г.Лопатюк
при секретарі: Н.В. Мороз
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті бабусі.
Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача – ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . Ще за життя, 25 серпня 1998 року, вона склала заповіт на ім`я свого сина (батька позивача) – ОСОБА_5 . Але ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто за життя ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та на пенсію, яку він не отримав в розмірі 1732,35 грн. і відсотки в розмірі 255,66 грн. Єдиним спадкомцем спадковогомайна бабусі був батько заявника, а після його смерті спадкоємців є троє: позивач, його мати ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 . 
Відповідачі не претендують на спадкове майно після смерті батька, тому вони не звертались до нотаріальної контори за оформленням спадщини. 
Позивач звернувся до Дванадцятої Київської нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть бабусі, її прізвище українською мовою було помилково записано як « ОСОБА_6 », в той час як прізвище заявника та його померлого батька у всіх документах українською мовою зазначено як « ОСОБА_7 ». 
В судовому засіданні позивач підтримав заяву, та просив її задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в ній.
Відповідачі по справі в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували, пояснивши суду, що заявник дійсно являється рідним онуком померлої ОСОБА_4 .
Представник третьої особи -Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи зацікавлена особа повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності її представника.
Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 , що також підтверджується свідоцтвом про народження від 11.07.1984 р.н. виданим Відділом ЗАГС Ленінградського району (а.с. 14-копія свідоцтва про народження).
Згідно свідоцтва про народження від 08 червня 1957 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 13-копія свідоцтва)
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації смертей 23.02.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 3702 та Відділом реєстрації смерті у м. Києві видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2009 р. (а.с. 6-копія свідоцтва).
Згідно свідоцтва про смреть серії НОМЕР_2 виданого Новичівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в віці 84 років, про що в Книзі реєстрації смертей 25.11.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 20. (а.с. 5)
Позивач суду пояснив, що він звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус йому відмовив, посилаючись на ті обставини, що в свідоцтві про смерть його бабусі, її прізвище записано як « ОСОБА_6 » в той час як в усіх інших документах прізвище позивача та його померлого батька вказано як « ОСОБА_7 ».
Як вбачається з матеріалів справи, в свідоцтві про смерть його бабусі ОСОБА_4 зроблено помилку в написанні її прізвища, а саме прізвище вказано як « ОСОБА_6 » в той час як правильним є « ОСОБА_7 ».
Допущення помилки в написанні прізвища померлої ОСОБА_4 , також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № 131/394 від 31.05.2010 року виданою Інститутом мовознавства ім. О.О. Потебні. В якій зазначено, що розбіжність написання прізвища сталась через неправильне передавання з російської мови на українську. Відповідно до норм чинного українського правопису написанню прізвища російською мовою « ОСОБА_9 » в українській мові відповідає написання « ОСОБА_10 ». Варіант написання прізвища українською мовою « ОСОБА_7 » є насілком транслітерування, тобто передачею російського звучання прізвища за допомогою літер української абетки. З лінгвістичного погляду, прізвища « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 », які належать одній і тій самій особі чи одній родині, вважаються цілком ідентичними. (а.с. 17-копія довідки)
Дослідивши письмові докази у справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_4 , та як наслідок позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.49, 1258, 1261, 1266, 1268 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним онуком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 
С У Д Д Я: