справа № 399/573/26
провадження № 2/399/538/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді – Шуліки О.О.,
за участю секретаря судового засідання Бобрик І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Онуфріївка Кіровоградської області в залі судових засідань Онуфріївського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтований тим, що 04.07.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (надалі - Первісний Кредитор, Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір про споживчий кредит № 190638 (далі - Кредитний договір) на суму 13 514,00 грн. Представник позивача стверджує, що ТОВ "ФК" Кредіплюс" свої зобов`язання за кредитним договором виконали в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти, на картковий рахунок відповідача. Відповідачем належним чином не виконувались умови договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 17807 грн. 99 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками; 401 грн. заборгованість за комісією, 1500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями пеня штраф. 10 жовтня 2025 року між ТОВ "ФК" Кредіплюс" та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" Кредіплюс" передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором від 4.07.2025 року №190638, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло права такої вимоги. Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №190638 в розмірі 17807 грн. 99 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками; 401 грн. заборгованість за комісією, 1500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями пеня штраф.
Ухвалою суду від 24.06.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням та викликом сторінта витребувано докази по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, прохав розгляд справи проводити без його участі позовні вимоги визнав частково, не визнав в частині нарахування пені та штрафу.
Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 04.07.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір про споживчий кредит №190638 відповідно до 2.2.1. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13514,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000,36 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3513,64 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. 2.3 Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 360,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована . Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. 2.4. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. 2.5.Комісія за надання кредиту складає 3513,64 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 26,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. 2.6. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 98 днів з 4.07.2025 року. По 10.10.2025 року.
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця, підписаний позичальником ОСОБА_1 4.07.2025 року о 13:45:46 електронним ідентифікатором 0bedeba0.
Сторонами кредитного договору узгоджено графік платежів, також відповідач ознайомлений з паспортом споживчого кредиту у якому зазначені сума кредиту, строк кредитування, порядок видачі кредиту, процентна ставка, які відповідають тим, що зазначені у договорі про споживчий кредит №190638.
Відповідно до листа Ат «Універсалбанк» від 20.07.2026 року №БТ/Е-31397 на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , відповідно до руху коштів на вказаному картковому рахунку з 04.07.2026 року по 09.07.2025 року на неї були зараховані кошти в сумі 10000 грн. 36 коп.
Згідно картки обліку виконання договору №190638 загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» складає 17807 грн. 99 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками; 401 грн. заборгованість за комісією, 1500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями пеня штраф.
Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію з управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення.
10 жовтня 2025 року між ТОВ "ФК" Кредіплюс" та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" Кредіплюс" передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором від 04.07.2026 року №190638, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло права такої вимоги.
Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №190638 в розмірі 17807 грн. 99 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками; 401 грн. заборгованість за комісією, 1500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями пеня штраф.
Докази на спростування даних розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договорам відсутні, тобто відповідач в порушення умов договорів взяті на себе зобов`язання не виконав, кредити та платежі відповідно до договорів не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610, 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №190638 від 4.07.2025 року, в сумі 15682 грн. 85 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками.
Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд вважає, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, виходячи з такого.
Так, положеннями п. п. 2.4 договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривню. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Пунктом 2.5 договору визначено, що комісія за надання кредиту складає 3513,64грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 26,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту.
При цьому суд зважає на положення ч. 2 ст.8Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21ЗУ "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 13 січня 2006 року).
Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті3та частини третьої статті 509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).
У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту.
З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні вимоги про стягнення комісії за управління та обслуговування кредиту слід відмовити, з огляду на нікчемність положень пунктів кредитного договору, що визначають плату за управління та обслуговування кредиту.
Поряд з цим, суд не може визнати правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій, виходячи з такого.
Зі змісту картки обліку виконання договору 167398 ОСОБА_2 включено штрафні санкції в розмірі 1500,00 грн.
Пунктом п.2.10 договору, якщо позичальник не сплатив/не повністю платив періодичний платіж в день настання дати йог належної сплати, визначеної графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6 день від дати неналежної сплати позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 300,00 грн, а в подальшому починаючи з 7 дня пеню в розмірі, що становить 30,00 грн за кожний календарний день прострочення.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
В той же час, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 31.10.2026.
Відтак, нарахування штрафу, пені в період дії воєнного стану в Україні суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
З огляду на вищевказані норми законодавства, відповідач, як позичальник був звільнений від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу/пені. Тому нарахування неустойки (штрафу/пені) за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання у період з 24.02.2022 по теперішній час є незаконним.
Відтак, суд не вбачає правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача штрафу/пені, а тому вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю..
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, відповідачем ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» заявлені до відповідача, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором від 4.07.2025 року в загальному розмірі сумі 15682 грн. 85 коп., з яких: 10807 грн. 99 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4874 грн. 86 коп. заборгованість за несплаченими відсотками.
В позовній заяві, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду: копію договору №20/01/26-02 про надання правничої допомоги від 20.01.2026 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.05.2026 року, згідно якого загальна вартість юридичних послуг становить 7000 грн.
Отже, з долучених до позову документів підтверджується факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а саме, згідно розрахунку: 15682 грн. 85 коп. (задоволена частина вимог) : 17583 грн. 85 коп. (ціна позову) х 100 = 89.19%, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6243 грн. 23 коп. (89.19% від 7000 грн.).
Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, суму сплаченого судового збору в розмірі 2374 грн. 57 коп. (89,19% від 2662 грн. 40 коп.).

Керуючись ст. 10-13, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №190638 від 4.07.2025 року в сумі 15682 грн. 85 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2374 грн. 57 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору та 6243 грн. 23 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Інформація про сторони:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ", місцезнаходження за адресою: бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, Київська область, ЄДРПОУ 43541163;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://on.kr.court.gov.ua/sud1119/. 

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області О.О. Шуліка