Справа № 369/17830/25				Головуючий у І інстанції Омельченко М.М. 	
Провадження № 33/824/2385/2026 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП				Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р. 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2026 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :
За постановою, 13.09.2025 року о 1.54 ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», р/н НОМЕР_2 , в м. Вишневе Бучанського району Київської області Київської області по вул. В`ячеслава Чорновола в стані алкогольного сп`яніння, його огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotester 6820», за результатами огляду - в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 1,54 проміле етилового спирту. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що постанова суду є неправомірною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що суддею допущено спрощений підхід до розгляду справи, оскільки у постанові суду зазначено некоректну інформацію щодо участі сторін у судовому засіданні. Суддя провела судове засідання 03.03.2026р. без повідомлення сторони захисту та особи, яка притягається до відповідальності, та винесла рішення по справі. 

Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів зупинки поліцейськими транспортного засобу, виконання функцій водія ОСОБА_1 , представники поліції не називали жодних ознак сп`яніння останнього, не запитали його згоду з результатами огляду та не пропонували пройти огляд у медичному закладі.

Також зазначає, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи, як доказ, є недопустимим та не достовірним, оскільки не є безперервним, зокрема, не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки. 

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, підтверджується сукупністю доказів, які містяться у протоколі про адміністративні правопорушення від 13.09.2025 року серії ЕПР1 № 452314, чеку-роздруківці з спеціального технічного засобу із зазначеним показником алкоголю у організмі водія, що становив 1,54 ‰, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.09.2025, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапису події з бодікамери поліцейського.

Суддя сукупності доказів по справі надала належну правову оцінку і дійшла вірного висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

Як вбачається з відеозапису події ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським перебував на місці водія у автомобілі після його зупинки у комендантську годину на блок-посту, не заперечував факту керування транспортним засобом після вживання ним алкогольних напоїв на дні народження, добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, не заперечував проти результатів огляду, за яким у нього виявлено 1,54 проміле алкоголю. Та обставина, що відеозапис не містить фіксації виконання функцій водія ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу поліцейськими не свідчить про те, що відеозапис є неповним , а пояснення, які надавав ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. Не є порушенням вимог ст..266 КУпАП і відсутність у матеріалах справи доказів оголошення поліцейським останньому ознак алкогольного сп`яніння. 

Згода ОСОБА_1 з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу засвідчена його особистими підписами у чеку-роздруківці з алкотестера «Драгер» та складеному акті на стан алкогольного сп`яніння. За наявності таких даних про згоду водія з результатами проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння законодавством не вимагається від поліцейського висування водію вимоги проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 

Докази у справі про адміністративне правопорушення узгоджуються між собою, не містять суперечностей і є належними та допустимими.

Порушень вимог ст.266 КУпАП , які б могли слугувати підставами для визнання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення після отримання пояснень від учасників судового провадження був закінчений без їх участі не свідчить про не дослідження суддею обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення. 

Інших міркувань, якими б ставилося під сумнів правильність висновків, викладених у постанові судді, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль