УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/669/26   Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Номер провадження №33/4805/1328/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисників Чорного С.О., Скржешевського М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвоката Чорного Сергія Олександровича на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 25 січня 2026 року о 01 год 55 хв по вул. Соборності 8, у м. Звягель, керував транспортним засобом Nissan Leaf (д.н.з. НОМЕР_1 ), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому лікувальному закладі КНП Звягельська багатопрофільна лікарня водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвокат Чорний С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді, як незаконну, та закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказував, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним. 
Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить повної інформації від моменту фіксування правопорушення, яке стало причиною зупинки до припинення спілкування із водієм та складання усіх процесуальних документів, зокрема, на ньому відсутній факт зупинки транспортного засобу, роз`яснення причин зупинки, як і факт встановлення явних ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 тощо. 
Наголошував, що вказаний відеозапис було перервано на 6 хвилин і після цієї перерви поведінка його підзахисного суттєво змінилася. Так, після його позиції щодо згоди на проходження огляду на стан сп`яніння, останній категорично відмовився від проходження такого огляду, що свідчить про психологічний тиск з боку працівників поліції на ОСОБА_1 . 
Вказував, що на відеозаписі не зафіксовано і факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що стало підставою для зупинки його транспортного засобу. 
Також посилався на те, що встановлені поліцейськими зовнішні ознаки перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є надуманими. Зазначив, що підозра перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння у поліцейських виникла лише після встановлення особи ОСОБА_1 і того, що він вже притягувався до відповідальності за статтею 130 КУпАП. Зазначене свідчить про упередженість працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів стосовно його підзахисного.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників, приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574823 видно, що ОСОБА_1 25 січня 2026 року о 01 год 55 хв по вул. Соборності 8, у м. Звягель, керував транспортним засобом Nissan Leaf (д.н.з. НОМЕР_1 ) з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому лікувальному закладі КНП Звягельська багатопрофільна лікарня водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР (а.с.2-3). 
Протокол серії ЕПР1 №574823 від 25 січня 2026 року складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вважаю, що винність ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574823 від 25 січня 2026 року (а.с.2-3); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №645929 від 25 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 122-3 та частиною 1 статті 122 КУпАП (керування автомобілем з непідсвіченим заднім номером, що унеможливлює його ідентифікацію, здійснення руху заднім ходом на перехресті) (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2026 року, відповідно до якого огляд у медичному закладі стосовно ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою (а.с.6); відеозаписами з боді камери поліцейського №857346 (а.с.10). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
З наявних в матеріалах справи відеозаписів слідує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням ОСОБА_1 пунктів 2.9 (в) та 10.10 ПДР, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА №645929 від 25 січня 2026 року. 
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що на запитання працівників поліції стосовно порушення ПДР, ОСОБА_1 пояснив, що порушення допустив в зв`язку з висадкою та посадкою пасажирів, просив не виписувати штраф за порушення ПДР тощо. При цьому, жодних заперечень про те, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 за весь час спілкування з працівниками поліції не висловив.
Та обставина, що на відеозапису події не зафіксований рух автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , не свідчить про те, що ОСОБА_1 не керував зазначеним автомобілем до спілкування з працівниками поліції.
В свою чергу, з досліджених та проаналізованих відеозаписів також видно як працівники поліції пояснили причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування поліцейських з останнім, під час якого в ОСОБА_1 було виявлено зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, збуджена поведінка). В подальшому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній погодився, та щоб їхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, відключено відеофіксацію. При цьому, як видно з подальшої відеофіксації подій, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду у медичному закладі, посилаючись неодноразово на те, що «йому потрібно виконувати заказ..», у тому числі, й на повторні конкретизовані запитання поліцейських щодо проведення його огляду в медичному закладі.
Після чого поліцейські належно роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, складання протоколу за відмову у проходженні огляду за належної процедури. На запитання поліцейського, чи буде він присутнім під час складання протоколу та матеріалів, останній відмовився бути присутнім, пославшись на те, що має виконувати замовлення. 
Як вважає апеляційний суд, наявні в матеріалах справи відеозаписи відповідають вимогам статті 251 КУпАП, не мають ознак монтування, містять фіксацію обставин, які мають значення для справи, та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .
Доводи сторони захисту про те, що відеозапис є переривчатим, з перервою у відеофіксації, тому суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, апеляційний суд відхиляє, оскільки даним відеозаписом встановлено необхідні фактичні дані, яким доводяться обставини, що підлягають доказуванню у цій справі про адміністративне правопорушення. 
Під час апеляційного розгляду справи стороною захисту не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, яким було надано оцінку, зокрема, і відеозапису, як належному та допустимому доказу. 
В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення чи психологічний тиск. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апеляційному суду не надано. 
Крім того, за змістом пункту 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених пунктами 3, 4 Розділу І цієї Інструкції.
При цьому, дані зафіксовані на відеозаписах повністю спростовують доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості встановлення зовнішніх ознак перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки поліцейський в даному випадку (встановивши ці ознаки та їх озвучивши вголос) діяв з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Апеляційний суд зауважує, що в даному випадку ОСОБА_1 мав беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в медичній установі у встановленому порядку. Разом з цим, фактично відмовився від огляду. 
Вищенаведеним спростовані апеляційні посилання сторони захисту про порушення поліцейськими порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , передбаченого статтею 266 КУпАП. 
Матеріали справи свідчать, що поліцейські діяли з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
При цьому, не зазначення судом першої інстанції реквізитів вищезазначеної Інструкції жодним чином не впливає на законність оскарженої постанови. 
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Чорного Сергія Олександровича залишити без задоволення.
Постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя