СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/604/26
Провадження №2/547/588/26

ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді В.Ф.Харченка,
за участі секретаря судового засідання О.Л.Дороженко,
позивачки ОСОБА_1 ,
малолітнього ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1, у приміщенні Семенівського районного суду Полтавської області, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, – Служба у справах дітей Семенівської селищної ради, Центр надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради, орган опіки та піклування-виконавчий комітет Семенівської селищної ради, орган опіки та піклування-виконавчий комітет Хорольської міської ради, Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Хорольської міської ради – про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання без згоди батька, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини (сина сторін) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання без згоди батька ОСОБА_3 . Також заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь 1664,00 грн судових витрат зі сплати судового збору. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 12.11.2011 по 31.07.2024 сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 31.07.2014 у справі № 547/933/14-ц. Сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом із позивачем – матір`ю. Позивачеві на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, на підставі договору купівлі-продажу 19.11.2025 їй також належить земельна ділянка з адресою: АДРЕСА_2 , з розташованим на ній житловим будинком. З часу придбання будинку вона разом із сином проживає за вказаною адресою у с. Штомпелівка. Син ОСОБА_2 навчається у 8 класі Штомпелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. На даний час у неї виникла необхідність у відчуженні належного їй на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ДЛя цього слід “виписати” сина. Вона неодноразово зверталась до відповідача ОСОБА_3 з проханням надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_4 , але на всі її прохання отримувала усну відмову. При зверненні до Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради їй було відмовлено у знятті малолітнього сина з реєстрації місця проживання без згоди батька та було роз`яснено право на звернення за захистом своїх прав до суду. 
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 09.07.2026 о 10:45 год. та запропоновано відповідачеві надати відзив, а третіх осіб зобов`язано скласти та подати до суду висновок щодо вимог позову.
26.08.2926 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 10.09.2026 о 09:10 год.
Позивачка ОСОБА_1 і малолітній ОСОБА_2 позов підтримують. Пояснили, що місце проживання і навчання дитини вже змінено давно. Позивачка бажає зареєструвати місце проживання сина сторін у придбаному нею будинку, але відповідач ОСОБА_3 ставить передумовою свого дозволу на зміну зареєстрованого місця проживання сина відкликання позивачкою заяви про стягнення аліментів на їх дочку з органу державної виконавчої служби. Усні та письмові звернення позивачки органи ЦНАПу відхиляють. Пропонують надати згоду батька дитини. Служба у справах дітей чи хтось із виконавчого комітету Хорольської міської ради до них не з`являлися, на засідання їх не викликали. Позивачка і син сторін наголосили, що не можуть вплинути на складення висновку. Просять вирішувати справу без висновків органів за місцем проживання сина. Позивачка повідомила, що почала отримувати через державного виконавця аліменти на утримання дочки, які заборгував відповідач.
Відповідач ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання 09.07.2026, 24.07.2026, 26.08.2026, у судове засідання з розгляду справи по суті 10.09.2026 не з`являвся. Про причини неявки у судові засідання суд не повідомляв. Про підготовчі судові засідання і судове засідання з розгляду справи по суті повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, де не проживає, і за місцем служби.
Станом на 10.09.2026 суд не отримував від відповідача відзив на позов чи будь-які інші документи у справі.
Центр надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради надав запитуване судом пояснення щодо відвідування позивачкою ОСОБА_1 ЦНАПу і перешкод для вчинення реєстраційних дій. ЦНАП надалі просить надалі розглядати справу за відсутності свого представника (а.с. 54-56, 83).
Орган опіки та піклування-виконавчий комітет Семенівської селищної ради повідомив суд про неможливість складення письмового висновку щодо розв`язання спору, оскільки позивачка ОСОБА_1 і син сторін ОСОБА_2 тривалий час не проживають у АДРЕСА_1 . Вони лише мають зареєстроване місце проживання за цією адресою (а.с. 57, 58, 62, 63). Надалі орган опіки та піклування просить розглядати справу за відсутності свого представника.
Служба у справах дітей Семенівської селищної ради просить розглядати справу за відсутності свого представника (а.с. 64, 84).
Суд не отримав витребуваний висновок органу опіки та піклування-виконавчого комітету Хорольської міської ради, як органу за місцем фактичного проживання малолітнього ОСОБА_2 у межах Хорольської міської (територіальної) громади. Будь-яке реагування на відповідну ухвалу суду протягом 11.06.2026 – 10.09.2026 відсутнє.
Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Хорольської міської ради не складав будь-яких пояснень у справі, представника у засідання не направляв.
Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ч. 8 ст. 123, ч.ч. 1, 4 ст. 223, ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК), 10.09.2026 ухвалив здійснити заочний розгляд справи.
10.09.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 14.09.2026 о 14:25 год.
Суд встановив, що сторони є батьками малолітнього сина – ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 31.07.2014 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 15, 16).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 421650772 від 08.04.2025 позивачці ОСОБА_1 належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005948918 позивачка ОСОБА_1 з 08.05.2025 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005948835 син сторін ОСОБА_2 з 08.05.2025 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2025 позивачка ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 з розташованим на ній житловим будинком, з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами (а.с. 20-23).
Згідно довідки Штомпелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 30.03.2026 № 22 син сторін ОСОБА_2 навчається у 8 класі з 01.09.2025 (а.с. 24).
Отже із 01.09.2025 і на час ухвалення судом рішення син сторін постійно проживає із матір`ю у     АДРЕСА_2 . Відвідує відповідний навчальний заклад у с. Штомпелівка. 
17.05.2023 відкрито виконавче провадження № 62668969 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки сторін ОСОБА_6 (а.с. 70).
Центр надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради листом від 15.06.2026 № 01-15/586 повідомив, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до ЦНАПу із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання у с. Бурімка її сина ОСОБА_2 у зв`язку з переїздом на постійне проживання у межах Хорольської територіальної громади. Згоди батька дитини немає. Натомість чинний порядок декларування і реєстрації місця проживання передбачає, що зняття/реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, відбувається за письмової згоди обох батьків, у т.ч. яка складається під час вчинення відповідних реєстраційних дій. Також допускається подання нотаріально засвідченої згоди одного із батьків (а.с. 54, 55).
Згідно із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України (далі – СК) місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Наразі між сторонами відсутній спір щодо місця проживання їх малолітнього сина. Він проживав і проживає із матір`ю (позивачкою).
Відповідно до пункту 32 "Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи.
На це положення також посилається ЦНАП Семенівської селищної ради.
Суд погоджується з доводами позову у тій частині, що підзаконний акт (Постанова Кабінету Міністрів України) містить норму, яка обмежує реалізацію права визначеного актом вищої сили (Сімейним кодексом України).
За змістом Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумове, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім`ї. Дитина повинна за всіх обставин бути серед тих, хто першими одержують захист і допомогу. Дитина має бути захищена від практики, яка може заохочувати расову, релігійну або будь-яку іншу форму дискримінації. 
Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.
Відповідно до частин п`ятої, сьомої-десятої статті 7 СК учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Верховний Суд послідовно засуджує надмірний формалізм у цивільному процесі, наголошуючи, що він є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя; суди не повинні створювати штучних перешкод, а повинні керуватися принципами законності, справедливості та ефективного захисту прав, застосовуючи закон з урахуванням мети судочинства, а не лише суворого буквочитання.
Частина перша статті 2 ЦПК визначає завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частини перша, друга статті 5 ЦПК встановлюють, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відтак суд робить висновок про наявність достатніх правових підстав для повного задоволення позовних вимог: надає малолітньому сину сторін дозвіл на зняття (прийняття) із (на) зареєстрованого/задекларованого місця проживання без згоди його батька. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК стягнути з відповідача на користь позивачки належний до сплати судовий збір із задоволеної судом позовної вимоги немайнового характеру 1331,20 грн.
Повернути позивачці надмірно сплачений судовий збір 332,80 грн (1664,00 – 1331,20) (а.с. 25, 28).
На підставі викладеного, керуючись статтями 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 281-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити позов повністю.
Надати неповнолітньому ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дозвіл на зняття зі свого зареєстрованого/задекларованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та на реєстрацію свого зареєстрованого/задекларованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди його батька ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1331,20 грн витрат зі сплати судового збору.
Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений нею судовий збір за платіжною інструкцією АТ КБ "ПриватБанк" від 26.05.2026, а всього повернути 332,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене 14.09.2026.

Суддя Віктор ХАРЧЕНКО