Справа 688/2437/26 
№ 1-кп/688/225/26 

Вирок
Іменем України

14 липня 2026 року     м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді    ОСОБА_1 ,
з участю секретаря 
судового засідання    ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого    ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №12026244000000413 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Судилкова Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному будинку та пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.
25 листопада 2025 року, близько 19год 50хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою разом проживають в одному будинку, а саме умисно словесно висловлював потерпілій погрози та образи нецензурною лайкою, що викликало в ОСОБА_4 побоювання за свою та безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди її психологічному здоров`ю.
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Разом з тим, 20 січня 2026 року о 03год 00хв, ОСОБА_5 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював в її адресу погрози та ображав нецензурною лайкою, чим принижував потерпілу та знецінював як фактичне подружжя, внаслідок чого ОСОБА_4 завдана шкода психологічному здоров`ю.
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року ОСОБА_5 , визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 01 квітня 2026 року, близько 16год 00хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному будинку та пов`язаний спільним побутом домашнє психологічне насильство, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, образ та погроз фізичною розправою, що викликало в останньої побоювання за свою безпеку, завдало психологічних страждань і погіршило якість її життя.
Внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_5 психологічного домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_4 , його дії викликали у неї погіршення якості її життя та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого та нестійкого настрою, емоційної вразливості, почутті образи та приниженої гідності, підвищеної напруженості, тривожності, зниженій впевненості та зниженій самооцінці, підвищеній фіксованості на сімейній проблемі.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальних актах та матеріалах кримінального провадження. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Також заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною та не заперечує щодо розгляду справи, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи доведена повністю, а його дії кваліфіковано правильно за ст.126-1 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно із ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд при призначенні ОСОБА_5 покарання також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом ІІ групи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, висновок органу пробації, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого.
В силу вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
А тому, покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді пробаційного нагляду у межах санкції ст. 126-1 КК України з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ч.2 ст.59-1 КК України та із застосуванням обмежувальних заходів, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, у відповідності до ст.91-1 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Запобіжний захід обвинуваченому застосовувався у виді особистого зобов`язання до 27 серпня 2026 року.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_4 не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п.1,3,4 ч.1ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи строком на 2 (два) місяці, відповідно до яких на засудженого покласти такі обов`язки:
- заборонити ОСОБА_5 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства;
- заборонити ОСОБА_5 наближатися на відстань менше 100м до місця, де ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
- заборона ОСОБА_5 листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.
Залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ: оптичний диск на якому міститься відеозапис вчинення психологічного насильства ОСОБА_5 над ОСОБА_4 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: