номер провадження справи 9/22/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2026 Справа № 908/415/26
м.Запоріжжя 

За позовом: Запорізької міської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС»
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:Рижиков Валерій Павлович
про стягнення суми 899670,67 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П. 

За участю представників:
від позивача: Прокоп`єва Т.О.;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Запорізької міської ради про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» заборгованості за Договором оренди землі № 201801000100224 від 04.10.2018, за період з 01.02.2021 по 30.09.2025, в розмірі 899670,67 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2026 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/451/26 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.
20.02.2026 до суду надійшла заява Запорізької міської ради про забезпечення позову, яка згідно з протоколом передачі від 20.02.2026 передана на розгляд раніше визначеному у справі складу суду.
Ухвалою суду від 23.02.2026 заяву Запорізької міської ради про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» (ЄДРПОУ 33921296), в межах суми позову 899670,67 грн, а саме на нежитлове приміщення, в будівлі літ. А-2, площею 883,8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 76738123101).
Ухвалою суду від 25.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/415/26, присвоєний номер провадження 9/22/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.04.2026 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ОСОБА_1 ; продовжено строк підготовчого провадження у справі №908/415/26 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 908/415/26 та призначено справу до розгляду по суті на 15.06.2026. Ухвалою суду від 10.06.2026 судове засідання з розгляду справи № 908/415/26 по суті призначено (перенесено) на 18.06.2026. У судовому засіданні 18.06.2026 оголошено перерву до 02.07.2026, потім – до 09.07.2026. 
08.07.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС», в якій останній просив розглянути справу № 908/415/26 без участі відповідача та його представника за наявними у справі письмовими доказами та відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.
У судове засідання 09.07.2026 відповідач та третя особа не з`явились. Третя особа – ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомив; письмових пояснень щодо позову або відзиву не надав; про розгляд справи, дату, час та місце судових засідань повідомлений належним чином.
Так, згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
За відомостями з Єдиного демографічного реєстру (відповідь № 2585811 від 09.04.2026; арк.с. 125) адресою реєстрації ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 . 
Ухвали суду у даній справі № 908/415/26 надсилались ОСОБА_1 на вищезазначену адресу реєстрації та до суду не повертались. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала суду від 14.05.2026 була вручена адресату особисто 21.05.2026 (арк.с. 165). Про зміну адреси місця проживання під час розгляду справи ОСОБА_1 суду не повідомляв. 
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами, за відсутністю відповідача та третьої особи.
В судовому засіданні 09.07.2026 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Позивач у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, які мотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» зобов`язань щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою за Договором оренди землі №201801000100224 від 04.10.2018, за період з 01.02.2021 по 30.09.2025, внаслідок чого за вказаний період у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 899670,67 грн, що складає 98/100 долі. Просив позов задовольнити. 
Відповідач у судові засідання з розгляду справи по суті не з`являвся. 
У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, зазначивши, зокрема, про наступне. Оскільки орендна плата за земельні ділянки комунальної власності відповідно до Податкового кодексу України є різновидом плати за землю, що належить до місцевих податків, обчислення податкового зобов`язання здійснюється платником у податковій декларації, а облік податкового боргу веде контролюючий орган - Державна податкова служба України. Саме дані податкової звітності платника та відомості податкового обліку контролюючого органу є офіційними джерелами інформації щодо нарахування та обліку відповідних податкових зобов`язань; виключно контролюючий орган - Державна податкова служба України та її територіальні органи володіють офіційними даними податкового обліку щодо наявності або відсутності у платника податків узгодженого грошового зобов`язання та податкового боргу зі сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Належними та допустимими доказами наявності і розміру такої заборгованості можуть бути лише офіційні дані податкового обліку контролюючого органу, тоді як складений позивачем самостійний розрахунок заборгованості не є первинним документом податкового обліку, не передбачений податковим законодавством як доказ існування податкового боргу та не може достовірно підтверджувати його наявність і розмір. За таких обставин, поданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні процесуального законодавства, а відтак позові вимоги в частині стягнення заявленої суми є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами. Крім того, поданий позивачем розрахунок заборгованості містить помилки, що свідчить про його недостовірність. У розрахунку вказано, що різниця між нарахованими та сплаченими сумами, з урахуванням штрафних санкцій в листі ГУ ДПС у Запорізькій області №10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 від 16.09.2025 в розмірі 31 316,12 грн, виникла у зв`язку із сплатою податкових зобов`язань грудня 2020 року, які були нараховані у січні 2021 року. Проте, у розрахунку є помилка щодо років нарахування та сплати відповідної штрафної санкції. Товариство сплатило штрафні санкції у сумі 31316,12 грн, які були нараховані у січні 2022 року, що виникли у зв`язку із сплатою податкових зобов`язань грудня 2023 року. Зокрема, у 2023 році ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» здійснило оплату орендної плати за користування відповідною земельною ділянкою у сумі 70 819,45 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 08.04.2024, від 30.09.2025, від 29.10.2025, від 28.11.2025, які додаються. Такі невідповідності свідчать про формальний характер розрахунку Запорізької міської ради та ставлять під сумнів достовірність заявлених сум боргу. Враховуючи це, позиція позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача без врахування фактичних платежів та частки фізичної особи є необґрунтованою. Земельна ділянка передана в оренду двом особам, а саме: гр. ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС». Відтак, обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою виникає у кожного орендаря пропорційно його частці у праві користування земельною ділянкою. Водночас позивач звернувся до господарського суду з позовом виключно до ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС», фактично включивши до заявленої до стягнення суми також частину загальної заборгованості орендарів, яка відноситься до зобов`язань фізичної особи, що є співорендарем земельної ділянки. При цьому гр. Рижиков В.П. не залучений до участі у справі як відповідач. ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» вважає, що нарахована позивачем заборгованість частково належить співорендарю земельної ділянки, у зв`язку з чим покладення на відповідача обов`язку сплачувати всю суму заявленого боргу є безпідставним; встановлення дійсного розміру заборгованості неможливе без встановлення всіх обставин. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
26.03.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду (ухвала суду від 07.04.2026). У відповіді на відзив позивач, зазначив, зокрема, наступне. Стосовно доводів відповідача щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач навів висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.10.2021 у справі №910/14176/20 за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Дніпропетровськ» про стягнення заборгованості за договором оренди землі, згідно з якими зазначено про те, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили заперечення відповідача щодо перевищення позивачем повноважень шляхом нарахування спірної заборгованості та підміну функцій органів доходів і зборів, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди, а не виконання органами доходів і зборів повноважень щодо донарахування і стягнення обов`язкових платежів. Також позивач додатково звернув увагу на те, що наданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості складений з урахуванням листа ГУ ДПС у Запорізькій області № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025, а тому, такий доказ є належним та допустимим доказом наявності заборгованості відповідача. Щодо визначення кола учасників судового розгляду та посилання відповідача на те, що до заявленої до стягнення суми включено також частину загальної заборгованості, яка відноситься до зобов`язань фізичної особи – співворендаря земельної ділянки, Запорізька міська рада не погоджується з такими доводами, оскільки вони є помилковими. За умовами договору оренди землі визначено ідеальні частки орендарів у праві користування земельною ділянкою, а також, визначено розмір орендної плати кожного окремого орендаря земельної ділянки, що в свою чергу, дає можливість позивачу заявити позовні вимоги, як до обох орендарів за договором оренди землі одночасно, так і до кожного із них окремо. Запорізька міська рада цілком правомірно заявила дану позовну заяву лише до ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС», при цьому, залишивши за собою право в подальшому, у випадку необхідності, заявлення позовних вимог до Рижикова В.П. У розрахунку несплаченої суми орендної плати по договору оренди землі на загальну суму 918 031,30 грн за період з 01.02.2021 по 30.09.2025 Запорізька міська рада визначила розмір заборгованості кожного орендаря окремо, відповідно до їх ідеальних часток у праві користування земельною ділянкою, а тому, відповідач безпідставно припускає, що міською радою покладено на нього обов`язок сплачувати всю суму заявленого боргу. Також позивачем зазначено, що надані відповідачем платіжні інструкції підтверджують часткову оплату поточних платежів, і у призначенні платежів вказано про сплату за оренду землі за договором №201701000100516 від 27.12.2017 (не є предметом розгляду), так і одночасно за договором №201801000100224 від 04.10.2018 (є предметом розгляду даної справи) та договором № 201701000100516 від 27.12.2017 (не є предметом розгляду в рамках даної справи). Тобто, із наданих платіжних інструкцій неможливо точно встановити, яку саме суму грошових коштів відповідач сплачував, як орендну плату, саме за договором оренди землі № 201801000100224 від 04.10.2018, а тому, єдиним належним та допустимим доказом оплати відповідача є інформація з ГУ ДПС України в Запорізькій області.
06.04.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке прийнято судом до розгляду (ухвала суду від 07.04.2026). Відповідач у запереченні на відповідь на відзив підтримав свою позицію, викладену у відзиві. Зокрема, зазначив, що відповідач не погоджується з доводами позивача та вважає їх необґрунтованими. Між розрахунком заборгованості, самостійно складеним позивачем і долученим до матеріалів справи та інформацією, викладеною в листі Головного управління ДПС у Запорізькій області, існує суттєва розбіжність, яка безпосередньо впливає на розмір заявленої до стягнення суми заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку. Така невідповідність свідчить про те, що поданий Позивачем розрахунок не ґрунтується на даних податкового обліку, не узгоджений з податковими деклараціями відповідача з плати за землю, та не враховує сплачені орендарем суми орендної плати, а саме: за платіжними інструкціями: №19 від 28.01.2021 на суму 31316,12 грн., № 13 від 29.01.2021 на суму 31316,12 грн.; № 35 від 26.02.2021 на суму 31316,13 грн.; №61 від 29.03.2021 на суму 31316,13 грн.; № 84 від 29.04.2021 на суму 31316,13 грн.; №108 від 28.05. 2021 на суму 31316,13 грн.; №165 від 29.06.2021 на суму 31316,13 грн.; №198 від 29.07.2021 на суму 31316,13 грн.; №222 від 28.08.2021 на суму 31316,13 грн.; №251 від 29.09.2021 на суму 31316,13 грн.; №276 від 28.10.2021 на суму 31316,13 грн.; №300 від 29.11.2021 на суму 31316,13 грн.; №320 від 24.12.2021 на суму 31316,13 грн.; №22 від 24.05.2023 на суму 6889,55 грн.; №24 від 08.06.2023 на суму 3100,30 грн.; №871-к/08-01-13-04 від 08.08.2023 на суму 290,34 грн.; №39 від 30.08.2023 року на суму 2945,28 грн.; № 52 від 29.09.2023 на суму 2783,50 грн.; №48 від 08.04.2024 на суму 100000,00 грн.; № 213 від 30.09.2025 на суму 3000,00 грн.; №235 від 29.10.2025 на суму 3000,00 грн.; №260 від 28.11.2025 року на суму 3000,00 грн.; №19 від 30.01.2026 на суму 6000,00 грн.; №54 від 27.02.2026 року на суму 3000,00 грн. У користуванні відповідача знаходилося дві земельні ділянки, які орендувало ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» у Запорізької міської ради: земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:01:016:0241, загальною площею 0,1163 га, за договором оренди землі №201701000100516 від 27 грудня 2017 року та земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:01:016:0191, загальною площею 0,1844 га, за договором оренди землі №201801000100224 від 04 жовтня 2018 року. В платіжних інструкціях до 08 квітня 2024 року включно призначення платежу вказані як сплата за оренду землі за договором №201701000100516 від 27 грудня 2017 року, однак ці платежі здійснювалися за обома вказаними договорами оренди землі, про що свідчить відсутність боргу за сплату оренди за земельну ділянку з кадастровим номером №2310100000:01:016:0191, в тому числі за 2021-2022 роки відповідно до наданої інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області. Позивач у своєму розрахунку визначив розмір заборгованості кожного орендаря ( ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС») окремо, відповідно до їх ідеальних часток у праві користування земельною ділянкою. Такий підхід є юридично помилковим та не відповідає правовій природі зобов`язань, що виникають з договору оренди землі. Розмір ідеальної частки у праві користування земельною ділянкою не є безумовною та достатньою підставою для визначення обсягу грошового зобов`язання зі сплати боргу кожного з орендарів. Орендні правовідносини мають зобов`язальний характер, а відтак обсяг відповідальності кожного орендаря підлягає встановленню з урахуванням фактичного виконання ним обов`язку зі сплати орендної плати. Формальне пропорційне розподілення нарахованої заборгованості без дослідження стану розрахунків кожного з орендарів призводить до викривлення фактичних даних та може спричинити покладення відповідальності на особу, яка належним чином виконала свої зобов`язання за договором оренди землі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд

УСТАНОВИВ:

04.10.2018 між Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у даній справі) з одного боку та гр. ОСОБА_1 (Орендар 1, третя особа у справі), Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» (Орендар 2, відповідач у справі) з іншого боку, був укладений Договір оренди землі №201801000100224 (далі – Договір/Договір оренди землі), за умовами якого Орендодавець, відповідно до рішення тридцятої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради № 54/40 від 27.06.2018 надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку для розташування магазину, офісу та складів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п.п. 1, 2 Договору).
Згідно з п. 3 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1844 га, в тому числі:
- гр. ОСОБА_1 – 2/100 частини від площі 0,1844 га, що складає 0,0037 га і не підлягає виділенню в натурі – ідеальна частка; 
- ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» – 98/100 частини від площі 0,1844 га, що складає 0,1807 га і не підлягає виділенню в натурі – ідеальна частка; 
Кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:01:016:0191.
На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди орендарів; земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами орендарів. Земельна ділянка надається для розташування магазину, офісу та складів (функціональне призначення). Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, секція В, підрозділ 03.07 (п.п. 4, 5, 18 Договору).
В пунктах 11, 49 Договору визначено, що договір укладено до 27 червня 2037 року. Договір набирає чинності після підписання сторонами.
Передача земельної ділянки в оренду здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Організація розроблення документації із землеустрою, витрати, пов`язані із цим, покладаються на Орендаря (п. 20 Договору). 
Згідно з Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.07.2018 (арк.с. 26 зі зворотного боку), межі земельної ділянки (2310100000:01:016:0191) визначені згідно з кресленням перенесення меж земельної ділянки в натурі (арк.с. 27) у присутності замовників: гр. Рижикова Валерія Павловича та ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС». Даний Акт підписаний Замовниками: гр. ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» та є невід`ємною частиною Договору оренди землі, про що зазначено у цьому Акті. 
Відповідно до п. 22 Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється
Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом її приймання-передачі.
Факт передачі Орендодавцем та прийняття Орендарями в оренду земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:01:016:0191, загальною площею 0,1844 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 2, підтверджується Актом приймання-передачі земельної ділянки, який підписаний сторонами Договору (копія міститься в матеріалах справи, арк.с. 26).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8 196 764 грн 40 коп. (п.6 Договору). 
В пункті 12 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарями у грошовій формі та в розмірі: 245 902 грн 93 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2018 року, наступним чином: Орендар 1 – 4918 грн 06 коп., Орендар 2 – 240 984 грн 87 коп.
Відповідно до п. 13 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що
заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
За умовами п. 14 Договору орендна плата вноситься: 
- Орендарем 1 – в порядок та спосіб, передбачений ст. 287 Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Управління казначейської служби в Олександрівському районі м. Запоріжжя 33216815700003 отримувач: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, МФО 813015, ЄДРПОУ 38025440, код 18010900,
- Орендарем 2 щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок Управління Державної казначейської служби в Олександрівському районі м.Запоріжжя 33219812700003 отримувач: Головне управління казначейської служби України у Запорізькій області, МФО 813015, ЄДРПОУ 38025440, код 18010600. 
Пунктом 15 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни коефіцієнтів індексації, вигачених законодавством; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі; в інших випадках передбачених законом (пп. 15.2, 15.3, 15.6, 15.8 пункту 15 Договору). 
Згідно з пунктом 31 Договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати (пп. 31.4 п. 31).
В пункті 34 Договору визначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату; самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (пп. 34.4., 34.6 п. 34). 
Відповідно до Інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 463093386, сформованої 05.02.2025 (арк.с. 30), право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:01:016:0191, площею 0,1844 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул.Олександрівська, 2 зареєстровано за територіальною громадою мста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Також 09.10.2018 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди вказаної земельної ділянки згідно з вищезазначеним Договором оренди землі № 201801000100224 від 24.10.2018, Орендар 1: Рижиков Валерій Павлович, Орендар 2: ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС».
Як зазначено у позові, Запорізькою міською радою складено розрахунок несплаченої орендної плати по Договору оренди землі від 04.10.2018 № 201801000100224 з боку Орендарів: Рижикова В.П. та ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» за період з 01.02.2021 по 30.09.2025, яка становить всього 918 031,30 грн, в тому числі: заборгованість Рижикова В.П. – 18 360, 63 грн, що складає 2/100 долі, ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» – 899 670,67 грн., що складає 98/100 долі.
В матеріалах справи міститься копія претензії Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 10.12.2025 № 02/02-11/2187 про сплату заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі за період з 01.02.2021 по 30.09.2025, яка була направлена 11.12.2025 на адресу ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» та, як зазначено у позові, залишилась без виконання. 
Невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/415/26.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд
дійшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.
З положень ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України слідує, що підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
В частині 1 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2
Закону України «Про оренду землі»).
За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).
В силу положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини першої статті 15 Закону «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Частинами 1 та 2 статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
У підпункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України).
Згідно зі статтею 265 розділу XII Податкового кодексу України плата за землю є складовою податку на майно.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування – земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).
Згідно з п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
В пункті 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІ Податкового кодексу України, та площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
За змістом частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» та статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.
Отже нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.
Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу – капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
З вищенаведеного слідує, що договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється ЦК України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються. Норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності. Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено
Законом України «Про оцінку земель».
Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова
оцінка земельних ділянок – капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (ст. 13 Закону України «Про оцінку земель»).
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
В частинах 1 та 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель», зокрема, визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (ч.3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).
Частинами 1, 3 та 4 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Пунктами 24, 34, 35 частини першої ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України належать до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та вирішується виключно на пленарних засіданнях.
Рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя.
Рішенням Запорізької міської ради № 26 від 28.11.2018 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», зокрема, внесено зміни в рішення міської ради від 30.06.2015 №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» (зі змінами), а саме: виключено пункт 4 рішення та установлено на території м. Запоріжжя розміри орендної плати згідно з Додатком до цього рішення, в якому визначені розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). У п. 3 рішення №26 від 28.11.2018 вказано, що воно набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення та вводиться в дію з 01.01.2019.
Відповідно до положень п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає
чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Отже, з наведеного слідує, що нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яке здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
В свою чергу орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки (бази оподаткування) тягне за собою зміну розміру земельного податку та орендної плати.
Обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
У постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 (пункт 122 постанови) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій висновок щодо застосування у сукупності статей 5, 13 Закону України «Про оцінку земель», статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, викладений у постанові від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19, про те, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Так, Великою Палатою Верховного Суду у вказаній постанові наведений правовий висновок про те, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки. За подібних обставин належному способу захисту орендодавця відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.
Враховуючи положення п. 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: К і =І:100, де І – індекс споживчих цін за попередній рік.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п. 289.3 ст. 289 ПК України).
Відповідно до інформації, наведеної в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25 (арк.с. 33), коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становить: за 2018, 2019 та 2020 роки – 1,0; за 2021 рік – 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); за 2022 рік – 1,15 (крім сільськогосподарських угідь); за 2023 рік – 1,051 та за 2024 рік – 1,12 (для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.
Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20 за позовом Дніпровської міської ради до ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» про стягнення заборгованості за договором оренди землі зроблено висновок: що суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили заперечення відповідача щодо перевищення позивачем повноважень шляхом нарахування спірної заборгованості та підміну функцій органів доходів і зборів, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди, а не виконання органами доходів і зборів повноважень щодо донарахування і стягнення обов`язкових платежів (п. 95 постанови).
Земельна ділянка кадастровий номер 2310100000:01:016:0191, загальною площею 0,1844 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 2, частина якої надана відповідачу в оренду (98/100 частини від площі 0,1844 га, що складає 0,1807 га), є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. 
Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (арк.с. 29), нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:01:016:0191, станом на дату формування витягу 18.01.2018 складала 8196764,40 грн. 
Вказаний розмір нормативної грошової оцінки був зазначений в пункті 6 Договору оренди землі. 
Зі змісту п. 12 Договору слідує, що орендна плата вноситься Орендарями у грошовій формі та в розмірі: 245902 грн 93 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2018 року, та вноситься Орендарями наступним чином: Орендар-1 – 4918 грн 06 коп., Орендар-2 – 240 984 грн 87 коп, тобто пропорційно площі, що надана в оренду кожному з Орендарів від загальної площі земельної ділянки (Рижиков В.П. – 0,0037 га (2/100 від загальної площі земельної ділянки), ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» – 0,1807 га (98/100 від загальної площі земельної ділянки). 
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.
За приписами ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з положень наведених статей, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, необхідно не лише зазначити, а й доводити, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До позовної заяви мають бути додані відповідні докази, які підтверджують певні юридичні факти, на які посилається заявник.
Перевіривши наданий позивачем в обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми розрахунок, суд встановив наступне. 
Розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми, що доданий позивачем до позову, ґрунтується на даних наданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України в листі № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 (арк.с. 21), відповідно до якого надано інформацію щодо нарахування та сплати земельного податку/орендна плата орендної плати з юридичних осіб по підприємству ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33921296). Інформація була надана за період з 01.01.2021 і станом на час складення цього листа (06.11.2025) стосовно двох земельних ділянок з кадастровими номерами 2310100000:01:016:0191 та 2310100000:01:016:0241; розмір сплаченої плати за змелю вказаний за всі земельні ділянки згідно ІКПП. 
У наданому позивачем розрахунку несплаченої орендної плати за Договором оренди землі з боку Орендарів (арк.с. 20) визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:01:016:0191, з урахуванням відповідних коефіцієнтів індексації: в цінах 2021 – 8196764,40 грн, в цінах 2022 – 9016440,84 грн, в цінах 2023 – 10368906,97 грн, в цінах 2024 – 10897721,22 грн, в цінах 2025 – 12205447,77 грн. Відповідно, річний розмір орендної плати за земельну ділянку загальною площею 0,1844 га згідно з розрахунком становить: за 2021 рік – 245902,93 грн, за 2022 рік – 270493,23 грн, за 2023 рік – 311067,21 грн, за 2024 – 326931,64 грн, за 2025 рік – 366163,43 грн. 
За результатами наведених у розрахунку позивача обчислень, розмір несплаченої орендної плати за період за період 01.02.2021 по 30.09.2025 становить всього – 918031,30грн, в тому числі: заборгованість Рижикова В.П. – 18 360, 63 грн, що складає 2/100 долі, заборгованість ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» – 899 670,67 грн, що складає 98/100 долі.
Також зі змісту розрахунку позивача слідує, що розмір орендної плати за кожний рік спірного періоду користування земельною ділянкою визначені позивачем у загальному розмірі, що належить до сплати за всю площу земельної ділянки обома орендарями. 
На другій сторінці розрахунку (арк.с. 20 зі звороту) позивач визначені ним суми заборгованості з орендної плати за кожен рік (спірний період): за 2021 – 4508,22 грн, за 2022 – 901,65 грн, за 2023 – 311 067,21 грн, за 2024 – 326 931, 64 грн, за 2025 – 274 622,58 грн склав і отримав загальну суму 918031,30 грн. З цієї суми 918031,30 грн визначив до сплати ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» – 899670,67 грн, що складає 98/100 долі земельної ділянки, що передана в оренду ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС».
Тобто фактично позивачем за кожний з років (частини відповідного року) спірного періоду визначена наступна заборгованість відповідача: за 2021 – 4418,05 грн, за 2022 – 883,62 грн, за 2023 – 304845,86 грн, за 2024 – 320393,01 грн, за 2025 – 269130,13 грн, що становить загальну суму 899 670,67 грн, яка заявлена до стягнення.
За результатами перевірки розрахунку, суд встановив, що фактично розмір орендної плати за заявлений спірний період, належний до сплати саме ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» за 98/100 частин від загальної площі земельної ділянки становить: 
- за 2021 рік – 240 984,87 грн (загальна річна сума орендної плати за всю земельну ділянку 245 902,93 грн). Відповідно за 1 місяць – 20 082,07 грн, за 11 місяців 2021 (з 01.02.2021 по 31.12.2021 (за який здійснено нарахування за 2021 рік) – 220 902,80 грн;
- за 2022 рік – 265 083,37 грн (загальна річна сума орендної плати за всю земельну ділянку 270 493,23 грн). Відповідно за 1 місяць – 22090,28 грн, за 2 місяці 2022 (з 01.01.2022 по 28.02.2022 (за який здійснено нарахування за 2022 рік) – 44180,56 грн;
- за 2023 рік – 304845,87 грн (загальна річна сума орендної плати за всю земельну ділянку 311 067,21 грн); 
- за 2024 рік – 320393,01 грн (загальна річна сума орендної плати за всю земельну ділянку 326 931,64 грн); 
- за 2025 рік – 358 840,16 грн (загальна річна сума орендної плати за всю земельну ділянку 366 163,43 грн). Відповідно, за 1 місяць – 29 903,35 грн, за 9 місяців 2025 з 01.01.2025 по 30.09.2025 (за який здійснено нарахування за 2025 рік) – 269 130,13 грн.
Також слід зазначити, що розрахунок позивача містить численні помилки.
На підставі вищевикладеного, здійснивши перерахунок, з урахування інформації (даних) наданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України в листі № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 (арк.с. 21), на які також спирався позивач, суд встановив, що:
- за 2021 рік заборгованість відповідача з орендної плати відсутня, оскільки за даними податкового органу загальний розмір нарахованої (задекларованої) плати за дві земельні ділянки, в тому числі за земельну ділянку, що входить до підстав позову у даній справі - кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:01:016:0191, повністю сплачена;
- за 2023 рік позивачем не доведений розмір заборгованості відповідача, оскільки за даними податкового органу зобов`язання ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» не задекларовані, проте значиться сплачена плата за землю за двома земельними ділянками у загальному розмірі 16008,97 грн. Встановити розмір заборгованості за землю саме за земельну ділянку з кадастровим номером: 2310100000:01:016:0191, за відсутності іншої інформації від податкового органу, не виявляється можливим. Посилання позивача в судовому засіданні в усній формі на те, що оскільки зобов`язання не задекларовані, то сплачені за такими зобов`язаннями кошти вважаються надмірно сплаченими й не зараховуються як оплата, суд вважає необґрунтованими, оскільки з вказаного листа Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 такі оплати вказані у колонці таблиці «розмір сплаченої плати за землю – за всі земельні ділянки згідно ІКПП», тобто податковим органом ці оплати відображені та, відповідно, враховані. Крім того, відсутність задекларованих зобов`язань не спростовує факту здійснених відповідачем оплат за Договором оренди землі №201801000100224 від 04.10.2018, зазначене є підставою для відповідальності передбаченої положеннями Податкового кодексу України; 
- за 2024 рік позивачем не доведений розмір заборгованості відповідача, оскільки за даними податкового органу зобов`язання ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» не задекларовані, проте значиться сплачена плата за землю за двома земельними ділянками у загальному розмірі 107229,49 грн, в т.ч. 7668,68 грн сплата пені та 7229,49 грн сплата штрафних санкцій. Встановити розмір заборгованості за землю саме за земельну ділянку з кадастровим номером: 2310100000:01:016:0191, за відсутності іншої інформації від податкового органу, не виявляється можливим. Посилання позивача в судовому засіданні в усній формі на те, що оскільки зобов`язання не задекларовані, то сплачені за такими зобов`язаннями кошти вважаються надмірно сплаченими й не зараховуються як оплата, суд вважає необґрунтованими, оскільки з вказаного листа Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 такі оплати вказані у колонці таблиці «розмір сплаченої плати за землю – за всі земельні ділянки згідно ІКПП», тобто податковим органом ці оплати відображені та, відповідно, враховані. Крім того, відсутність задекларованих зобов`язань не спростовує факту здійснених відповідачем оплат за Договором оренди землі №201801000100224 від 04.10.2018, зазначене є підставою для відповідальності передбаченої положеннями Податкового кодексу України
- за 2025 рік позивачем не доведений розмір заборгованості відповідача, оскільки за даними податкового органу зобов`язання ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» не задекларовані, проте значиться сплачена плата за землю за двома земельними ділянками у загальному розмірі 3340,00 грн, в т.ч. 340 грн сплата штрафних санкцій. Встановити розмір заборгованості за землю саме за земельну ділянку з кадастровим номером: 2310100000:01:016:0191, за відсутності іншої інформації від податкового органу, не виявляється можливим. Посилання позивача в судовому засіданні в усній формі на те, що оскільки зобов`язання не задекларовані, то сплачені за такими зобов`язаннями кошти вважаються надмірно сплаченими й не зараховуються як оплата, суд вважає необґрунтованими, оскільки з вказаного листа Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025 такі оплати вказані у колонці таблиці «розмір сплаченої плати за землю – за всі земельні ділянки згідно ІКПП», тобто податковим органом ці оплати відображені та, відповідно, враховані. Крім того, відсутність задекларованих зобов`язань не спростовує факту здійснених відповідачем оплат за Договором оренди землі №201801000100224 від 04.10.2018, зазначене є підставою для відповідальності передбаченої положеннями Податкового кодексу України.
Суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заявлений позивачем за 2022 рік розмір заборгованості в сумі 883,62 грн. Так, за даними податкового органу (лист Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України № 10347/5/08-01-04-08 від 06.11.2025) загальний розмір нарахованої (задекларованої) плати за дві земельні ділянки у 2022 році становить 68 895,48 грн, в тому числі за земельну ділянку, що входить до підстав позову у даній справі (кадастровий номер: 2310100000:01:016:0191) – 44 180,55 грн та за іншу земельну ділянку – 24 714,93 грн. Сплачено ТОВ «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС» за дві земельні ділянки загальну суму 31 316,12 грн. Як вбачається з наданої відповідачем копії платіжної інструкції № 19 від 28.01.2022 (арк..с. 105) сплата 31 316,12 грн здійснена ним у 2022 році за іншу земельну ділянку, що не входить до підстав позову у даній справі. Таким чином, враховуючи встановлені судом вище обставини, що за 2022 рік відповідач мав сплатити за 2 місяці 2022 (з 01.01.2022 по 28.02.2022 (за який здійснено позивачем нарахування за 2022 рік) суму 44180,55 грн орендної плати за землю, й докази такої сплати в матеріалах справи відсутні, то, відповідно, заборгованість з орендної плати за землю за 2 місяці 2022 (з 01.01.2022 по 28.02.2022 (за який здійснено позивачем нарахування за 2022 рік) становить суму 44180,55грн. Разом з тим, не виходячи за межі максимального розміру відповідного нарахування за 2022 рік (визначеного позивачем боргу відповідача з орендної плати за землю), суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у заявленому позивачем розмірі – 883,62 грн.
У задоволенні іншої частини позову судом відмовляється у зв`язку з недоведеністю розміру заявленої до стягнення з відповідача заборгованості.
Щодо наданих відповідачем в матеріали справи копій платіжних інструкцій (арк.с. 74-77, 105-116), суд зазначає, що більшість з них містить посилання на інший договір, а саме - № 201701000100516 від 27.12.2017. Також є платіжні інструкції, які містять посилання на два договори: на договір №201801000100224 від 04.10.2018, що входить до підстав позову у даній справі, а також інший договір № 201701000100516 від 27.12.2017; отже з них не можливо встановити в якому розмірі здійснено оплату саме за Договором оренди землі №201801000100224 від 04.10.2018, який входить до підстав позову у даній справі. І є лише одна платіжна інструкція № 54 від 27.02.2026, яка має чітке призначення платежу з якого можна встановити, що оплата здійснена за Договором оренди землі №201801000100224, проте така оплата здійснена у 2026 році, тобто не у спірний період. 
Витрати зі сплати судового збору згідно з положеннями ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Саме Виконавчий комітет Запорізької міської ради здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради, як про це зазначав і сам позивач у позовній заяві.
Відповідно до платіжної інструкції № 177 від 18.02.2026 платником судового збору за подачу позову у даній справі виступав Виконавчий комітет Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 02140892), тому судовий збір (в пропорційному розмірі від задоволених позовних вимог) належить до стягнення з відповідача на користь позивача в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради.
Зі змісту ч.ч. 9, 10 ст. 145 ГПК України слідує, що у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили. 
Оскільки позов задовольняється судом частково, на час ухвалення даного рішення, яке ще не набрало законної сили, питання щодо скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2026 у справі № 908/415/26, судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС», код ЄДРПОУ 33921296 (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2) на користь Запорізької міської ради, код ЄДРПОУ 04053915 (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) суму 883 грн 62 коп. заборгованості за Договором оренди землі від 04.10.2018 № 201801000100224.
У задоволенні іншої частини позову відмовити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДІНВЕСТПЛЮС», код ЄДРПОУ 33921296 (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2) на користь Запорізької міської ради, код ЄДРПОУ 04053915 (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради, код ЄДРПОУ 02140892 (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206; розрахунковий рахунок UA058201720344270024000034816 в Державній казначейській службі України, м. Київ, отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради) суму 10 грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2026. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя О.С. Боєва