Справа №345/4531/26 
Провадження № 3/345/527/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2026 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сирко Й.Й., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони другого відділу, солдата, громадянина України, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
29.07.2026 року близько 19:45 год під час вечірньої перевірки особового складу взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_1 був виявлений тимчасово виконуючим обов`язків командира взводу охорони ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до акту про перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння від 29.07.2026 року було зафіксовано відмову солдата ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження. Згідно вищевказаного акту засвідчено візуальні ознаки перебування солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, зухвала поведінка, порушення координації рухів та порушення мовлення. Таким чином, солдат ОСОБА_1 під час служби перебував на військовій службі в нетверезому стані, порушив військову дисципліну в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В суді  ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, розкаявся, просив суворо його не карати. Подав заяву з проханням розстрочити рівними частинами сплату йому штрафу терміном на 3 (три) місці, покликаючись на неможливість здійснення одноразового платежу з огляду на нестачу грошових коштів.
Дослідивши матеріали справи, доходжу до такого висновку.
Ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно з ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого на даний час продовжено у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Також Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України оголошено загальну мобілізацію.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме:
- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №14 від 30.07.2026 року (а.с.1,2,3), який складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, передбачених ст. 256 КУпАП, підписаному уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , у якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. Крім того, як вбачається зі змісту письмових пояснень, ОСОБА_1 вину у скоєному визнав (а.с.4,5);
- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2026 № 090520250911460700031 про перебування ОСОБА_1 на військовій обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ), (а.с.6);
- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2026 № 11/10177 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі із зазначенням займаної посади (а.с.7);
- направленням на обстеження щодо ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.9);
- актом про перебування військовослужбовця у стані алкогольного (чи наркотичного) сп`яніння від 29.07.2026 (а.с.10);
- клопотанням про розгляд справи без участі ОСОБА_1 від 02.08.2026 (а.с.11).
Аналізуючи докази, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки під час перевірки особового складу 29.07.2026 року він перебував у нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій посадових осіб під час складання протоколу про адміністративне правопорушення чи їхнього оскарження.
Таким чином, вважаю, що під час судового розгляду справи існує достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які є належними, достатніми та допустимими і сумнівів не викликають.
Відповідно до положень ст.23КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, визнання вини, як обставину, що пом`якшує відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу. 
Відповідно до положень ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Отже, нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.
Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).
Згідно зі ст. 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
З огляду на матеріальний стан заявника, на переконання судді, розстрочка сплати штрафу на 3 (три) місяці буде достатньою і необтяжливою для правопорушника. А тому клопотання про розстрочку сплати штрафу у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 40-1 ч. 1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.376 КПК України, ст. 221, 283, 284 КУпАП, суддя 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винуватим за ч.3 ст. 170-20 КУпАП і обрати йому стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (Отримувач - ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998 Банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) – UA628999980313060106000009614).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони другого відділу, солдата, громадянина України, на користь держави 665,60 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Розстрочити виконання цієї постанови про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., строком на 3 (три) місяці рівними частинами – 5 666,67 грн. щомісяця.
Перебіг строку давності виконання цієї постанови в частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу.
Постанова судді в частині визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накладеного стягнення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя