Справа № 361/1439/26
2/729/915/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 вересня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Кузюри В.О.
за участі секретаря Ященко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.08.2020 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем , що був зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , актовий запис № 375.
Від шлюбу дітей не мають.
Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Фактично сім"я припинила своє існування, на примирення позивачка не згодна, так як впевнена, що зберегти сім`ю неможливо.
Позивачка у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином , заяв про відкладення розгляду , розгляд в його відсутність не подавав, тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2020 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).
Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені.
Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Враховуючи те, що позивачка налаштована на розірванні шлюбу, питання про примирення не ставить, відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Після розірвання шлюбу позивач просить відновити їй дівоче прізвище .Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище( ст.113 СК України) . Отже дане клопотання позивача підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.110,112,113 СК України, ст. ст.200, 263-265 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб зареєстрований 15.08.2020 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), актовий запис № 375, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати.
Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача - ОСОБА_1 на дошлюбне – « ОСОБА_4 ».
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: