202/9254/26
Провадження № 1-кп/202/1886/2026 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026047210000282 від 20.08.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не маючий, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, 
обвинувачений у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.08.2026 приблизно о 23 годині 20 хвилин, перебував у приміщенні будинку N? 23 по вулиці Вільхового Лісу Індустріального району міста Дніпра Дніпропетровської області, де знаходилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Під час спілкування, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи у положенні стоячи, обличчям до обличчя відносно ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, кистю своєї лівої руки схопив останню за плече її правої руки та кистю своєї правої руки – за передпліччя лівої руки, стиснувши свої пальці обох рук. 
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_2 , перебуваючи з ОСОБА_4 у вказаних положеннях, взаємну місці розташуванні та відстані, тримаючи останню за руки вказаним чином, штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_4 вдарилася ліктем своєї правої руки об стіну будинку. 
В результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта N? 3016е від 24.08.2026, ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох синців правого плеча та лівого передпліччя, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Умисні дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України – умисні легкі тілесні ушкодження.
Ухвалою суду від 28.08.2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваної, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_3 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без її участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:
Відповідно до проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2026 року, потерпіла ОСОБА_3 вказала, що приблизно о 23 год 20 хв. 18.08.2026 вона перебувала за адресою свого мешкання та почула гуркіт, викликаний ударами у ворота будинку. Вийшовши на вулицю вона побачила ОСОБА_2 , який судячи з зовнішніх ознак, в чергове перебував в стані алкогольного сп`яніння. Останній просив пустити його до будинку, дати попити та поїсти. Потерпіла пустила останнього до будинку, напоїла його та дала поїсти, проте у подальшому попросила піти, внаслідок чого останній почав висловлювати на її адресу образи нецензурною лексикою. Таким чином між ними виник словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту вказаний чоловік обома своїми руками схопив потерпілу за обидві руки та штовхнув у стіну будинку. Одразу після цього потерпіла вибігла з будинку та викликала поліцію. Вказаний чоловік вийшовши за потерпілою та побачивши, що вона викликає поліцію , залишивши домоволодіння та вирушив у невідомому напрямку. Потерпіла ОСОБА_3 перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя відносно статиста, який також перебував у положенні стоячи, на відстані витягнутої руки, кистю своєї лівої руки, кистю своєї правої руки взяла статиста за плече його правої руки та кистю своєї правої руки взяла статиста за передпліччя лівої руки. Зі слів останньої, ОСОБА_2 , стиснув свої пальці, обох рук, внаслідок чого вона відчула фізичний біль у вказаних ділянках та були нанесені тілесні ушкодження. Також потерпіла вказала, що ОСОБА_2 , тримаючи її вказаним чином штовхнув її назад, внаслідок чого вона вдарилася ліктем своєї правої руки об стінку будинку.
Відповідно до висновку експерта №3016е від 24 серпня 2026 року, було встановлено, що, виявленні тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, не є небезпечними для життя та не призводять до стійкої втрати працездатності. Різноплощинне розташування встановлених тілесних ушкоджень виключає можливість їх виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття, а також від падіння, після надання тілу прискорення. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення , на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 21.08.2026, за участі потерпілої ОСОБА_3 .
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
ОСОБА_2 повинен нести відповідальність за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України..
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинувачений слід призначити покарання у виді штрафу.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 
Витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя           ОСОБА_1