ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Справа № 925/1127/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді – Васяновича А.В., 

секретар судового засідання – Ібрагімова Є.Р.,
за участі представників сторін: 
від позивача – Гонтаренко А.К. - адвокат,
від відповідача – представник не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Екоінтелтехнології», 
м. Чернігів, 
до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобалбуд», 
м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, 
про стягнення 1 022 300 грн. 00 коп. 

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінтелтехнології» до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобалбуд» про стягнення 1 022 300 грн. 00 коп. заборгованості, а саме: 991 050 грн. 00 коп. – боргу за договором поставки №9 від 20 січня 2022 року та 31 250 грн. 00 коп. – боргу за договором надання послуг №10 від 20 січня 2022 року. 
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 23 жовтня 2025 року.
Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву на позов до 30 жовтня 2025 року та відклав розгляд справи в підготовчому засіданні до 14 год. 30 хв. 12 листопада 2025 року. 
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 14 год. 30 хв. 09 грудня 2025 року. 
Проте, судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 09 грудня 2025 року не відбулося, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року розгляд справи по суті було призначено на 11 год. 00 хв. 07 січня 2026 року. 
08 грудня 2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення експертизи.
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд повернувся до стадії підготовчого провадження та відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 14 год. 10 хв. 21 січня 2026 року. 
Ухвалою суду від 21 січня 2026 року провадження у справі №925/1127/25 було зупинено та призначено судову експертизу, проведення якої було доручено експерту Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 березня 2026 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21 січня 2026 року скасовано та направлено справу для подальшого розгляду. 
09 квітня 2026 року матеріали справи повернулися до місцевого господарського суду за належністю.
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року підготовче засідання було призначено на 11 год. 00 хв. 29 квітня 2026 року.
Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів а розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено до 11 год. 30 хв. 21 травня 2026 року. 
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 21 травня 2026 року, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 14 год. 30 хв. 23 червня 2026 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалу суду від 21 травня 2026 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 22 травня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».
У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують постачання товарів відповідачу та надання відповідних послуг.
Відповідач заперечує факт підписання первинних бухгалтерських документів уповноваженою особою відповідача.
Також, відповідач зазначав, що в його розпорядженні станом на 30 жовтня 2025 року відсутні документи, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (акти, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні).
У відповіді на відзив позивач вказував, що неналежне зберігання відповідачем документів не може бути підставою для спростування існуючої заборгованості. 
Водночас, позивач стверджував, що будівельні роботи проводились в м. Херсоні за адресою «Зала Егерсег, мостоперехід».
Первинні бухгалтерські документи сторонами оформлялися по факту.
На отримання товару по договору № 9 (поставка бетону) відповідачем було виписано довіреність, яку додано до матеріалів справи.
У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач зазначав, що позивач підтверджує свої вимоги документами, достовірність яких викликає обґрунтовані сумніви у відповідача.
В судовому засіданні, яке відбулося 23 червня 2026 року згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1127/25.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору поставки №9 від 20 січня 2022 року поставив відповідачу товар на умовах визначених цим договором, проте зобов`язання щодо оплати придбаного товару відповідач не виконав.
Також відповідно до договору № 10 від 20 січня 2022 року позивач надав відповідачу послуги автобетононасосу з перекачування бетону, проте отримані послуги відповідачем не оплачені. 
Судом встановлено, що 20 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Екоінтелтехнології» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрглобалбуд» (покупець) було укладено договір поставки №9.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця матеріали будівельного призначення, а саме: щебінь в асортименті; відсів; пісок будівельний; бетон різних марок, цементні розчини, залізобетонні вироби, (надалі товар), відповідно до умов цього договору, а також у разі необхідності надати послуги по перевезенню товару, а покупець зобов`язується товар оплатити та послуги і прийняти його на умовах даного договору.
Відповідно до п. 1.2. договору, асортимент, кількість, ціна товару та послуг визначаються в рахунках-фактурах та/або накладних до договору, що надані продавцем та являють собою невід`ємну частину даного договору. 
Пунктом 2.1 договору визначено, що поставка товару та послуг проводиться постачальником на умовах 100% передплати покупцем їх вартості, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом трьох днів з дня оформлення рахунку-фактури. 
Відповідно до п. 2.2 договору, за домовленістю сторін, поставка товару та послуг може бути здійснена за умови відстрочки платежу, в разі чого, покупець повинен надати довіреність на отримання товару, письмову заявку, в якій вказує найменування товару та послуг, кількість, адресу доставки та дату оплати; сплатити вартість товару і послуг не пізніше трьох банківських днів з моменту їх отримання. 
Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна на товар та послуги, їх кількість та асортимент зазначається у рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару. 
Відповідно до п. 3.4. договору загальна сума цього договору складається з суми всіх рахунків-фактур та/або накладних виписаних упродовж дії даного договору та є його невід`ємними частинами. 
Відповідно п. 4.1. договору, замовлення покупця на поставку товарів можуть надаватись постачальникові в усній та письмовій формі, засобами поштового, факсимільного зв`язку, по електронній пошті або у інший спосіб, прийнятний для постачальника. У заявці має бути зазначена кількість, асортиментний перелік товару та, в разі необхідності, місце та строк поставки товару і необхідність надання послуг по перевезенню товару. Товар (бетон та бетонний розчин) поставляється покупцю на підставі його усної чи письмової заявки, яка подається Постачальнику не пізніше 14:00 години дня, що передує дню поставки товару, по факсу, зі штампом та підписом відповідальної особи покупця та містить найменування та марку товару, необхідну рухомість, кількість, дату, час та спосіб поставки, адресу об`єктів поставки товару та інтервал руху транспорту. прийняття товару покупцем без письмової заявки підтверджує факт попередньої усної заявки цього товару у постачальника в кількості і асортименті, що вказані у видатковій накладній. 
Згідно п. 4.2. договору, в підтвердження прийняття замовлення постачальник надає покупцю відповідний рахунок-фактуру.
Відповідно п. 4.18. договору, поставка товару повинна супроводжуватися передачею покупцю накладної постачальника, підписання якої покупцем, належно уповноваженим представником покупця буде свідчити про отримання покупцем товару. Покупець повинен надати постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товару. На момент передачі товару допускається узгодження довіреності від покупця за факсом чи електронною поштою, з наступною передачею оригіналу в порядку, визначеному п.4.18. договору. Накладні складаються на підставі забірних відомостей, які підписуються уповноваженими представниками обох сторін відповідно до умов договору. 
Пункт 5.1. договору визначає, що приймання товару здійснюється уповноваженими представниками сторін, згідно з умовами цього договору. 
Відповідно до п. 5.2. договору, приймання-передача поставленого товару оформляється видатковою накладною, яка оформлюється забірною відомістю, яка підписується повноважними представниками обох сторін. 
Пунктом 6.2. договору передбачено, що постачальник має право: 
-6.2.1. своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари та надані послуги. 
Відповідно до п. 6.3. договору покупець зобов`язаний: 
-6.3.1. здійснювати своєчасну оплату товару, згідно з умовами цього договору;
-6.3.2. забезпечити приймання товару згідно з умовами цього договору та поставити свої підписи в забірні відомості з відміткою дати та часу отримання товару; прізвища та посади уповноваженої особи замовника, що приймав товар. 
На виконання умов договору позивач за період з 24 січня 2022 року по 07 лютого 2022 року поставив відповідачу товар на загальну суму 991 050 грн. 00 коп., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками видатковими накладними, актами наданих послуг та товарно-транспортними накладними.
Водночас, відповідач за поставлений товар в сумі 991 050 грн. 00 коп. не розрахувався.
Також судом встановлено, що 20 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Екоінтелтехнології» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрглобалбуд» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 10.
Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. 
Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець надає послуги автобетононасосу з перекачування бетону марки 200 і вище, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги автобетононасосу на умовах викладених в договорі, 
Відповідно п. 1.2. договору, послуги надаються автобетононасосом, що належить виконавцю на праві власності. 
Пунктом 1.3. договору визначено, що місце надання послуг є: Бериславське шосе, м. Херсон. 
Згідно з п. 2.1. договору, загальна сума договору відповідає вартості всіх актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), що складені сторонами в період дії договору. 
Відповідно п. 2.2. договору, розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку. Підставою для оплати є рахунок. 
Пунктом 3.1. договору, визначено, що послуги надаються замовнику за умови 100% передоплати згідно з виставленим рахунком по письмовій заздалегідь узгодженій заявці із зазначенням дати, місця, часу, марки (класу) бетону та обсягу виконання робіт. 
Відповідно до п. 3.2. договору, фактом, що підтверджує передачу виконавцем та приймання замовником наданих у повному обсязі послуг за цим договором, є підписання сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), який датується останнім днем надання послуг. Акт складається виконавцем у 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою виконавця та надані замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати підписання. 
Згідно акту надання послуг № 31 від 24 січня 2022 року відповідачу надано послуги автобетононасосу на суму 18 750 грн. 00 коп. та згідно акту № 68 від 07 лютого 2022 року надано послуги на суму 12 500 грн. 00 коп., які підписані сторонами та скріпленими печатками.
У зв`язку з чим, позивачем заявлено вимогу про стягнення 991 050 грн. 00 коп. заборгованості за договором поставки №9 від 20 січня 2022 року та 31 250 грн. 00 коп. заборгованість за договором надання послуг №10 від 20 січня 2022 року, що в загальному розмірі становить 1 022 300 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Верховний Суд у своїй постанові від 28 лютого 2018 року зі справи №910/9075/17 вказав, що згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.
Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 19 серпня 2014 року у справі №925/1332/13, де зазначено, що зі змісту статті 692 Цивільного кодексу України вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі - продажу не встановлено інший строк оплати. Відтак, обов`язок покупця оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування “вірогідності доказів”, на відміну від “достатності доказів”, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Як вже зазначалося вище, відповідач заперечує факт підписання первинних бухгалтерських документів наданих позивачем на підтвердження виконання договору поставки №9 та договору про надання послуг №10, уповноваженою особою відповідача.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року, для огляду в судовому засіданні, у позивача було витребувано оригінали письмових доказів, а саме: акт надання послуг № 18 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-1 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-2 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-3 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-4 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-5 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-6 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-7 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-8 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-9 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-10 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-11 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-12 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-13 від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-14від 24.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р18-15 від 24.01.2022; акт надання послуг № 31 від 24.01.2022; акт надання послуг № 37 від 31.01.2022; видаткову накладну № 37 від 31.01.2022; товарно-транспортну накладну № Р37-1 від 31.01.2022; акт надання послуг № 38 від 01.02.2022; видаткову накладну № 38 від 01.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р38-1 від 01.02.2022; акт надання послуг № 65 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-1 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-2 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-3 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-4 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-5 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-6 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-7 від 07.02.2022; товарно-транспортну накладну № Р65-8 від 07.02.2022; акт надання послуг № 68 від 07.02.2022; накладну №18 від 24.01.2022р. на суму 580 594 грн. 50 коп.; накладну № 65 від 07.02.2022р. на суму 301 049 грн. 00 коп.; договір № 9 від 20.01.2022 р; договір № 10 від 20.01.2022 р.
Дослідивши оригінали наданих позивачем доказів, судом встановлено, що всі додані позивачем до матеріалів справи видаткові та товарно-транспортні накладні містять обов`язкові реквізити, такі як: дата їх складання; назва підприємства, від імені якого складено документ і назва підприємства, якому здійснюється поставка товару за цими накладними; зміст та обсяг господарських операцій, одиниця виміру господарських операцій; особисті підписи уповноважених осіб сторін (підписи яких були засвідчені відтиском печатки підприємств. 
Також судом встановлено, що для отримання товарно-матеріальних цінностей за договором №9, відповідачем було оформлено довіреність №4 від 20 січня 2022 року на ім`я майстра Сиваша Андрія Сергійовича (т.1 а.с.10). 
Посилання відповідача, що наявні у матеріалах справи копії первинних бухгалтерських документів викликають сумнів щодо їх достовірності, судом оцінюється критично, позаяк будь-яких доказів звернення до правоохоронних органів за фактами підробки таких документів відповідачем суду не надано.
Крім того, судом враховано декларування відповідачем податкового кредиту за спірними господарськими операціями (т.2 а.с. 115-207). 
Враховуючи вищенаведене, суд відхиляє доводи відповідача, що наведені у відзиві на позов.
Водночас суд вважає, що докази, які надані позивачем на підтвердження факту поставки товару по договору та надання послуг, є більш вірогідними ніж докази, які надані відповідачем на спростування даної обставини.
Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного виконання на підставі умов договору розрахунку з позивачем за поставлений товар.
Строк оплати товару та наданих послуг на день звернення до суду є таким, що настав.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином борг в розмірі 1 022 300 грн. 00 коп. коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобалбуд», вул. Шевченка, буд. 42, м. Христинівка, Уманський район, Черкаська область, ідентифікаційний код 42231747 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Екоінтелтехнології», вул. Толстого, буд. 147-а, м. Чернігів, Чернігівська область, ідентифікаційний код 38215588, - 991 050 грн. 00 коп. – боргу за договором поставки № 9 від 20 січня 2022 року, 31 250 грн. 00 коп. – боргу за договором про надання послуг № 10 від 22 січня 2022 року та 12 267 грн. 30 коп. судового збору.
Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України. 
Повне рішення складено 20 серпня 2026 року. 

Суддя А.В.Васянович