З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2026 | Справа №607/13639/26 Провадження №2/607/6099/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором №5619291 від 29.11.2021 у розмірі 39300,00 грн.
Позов мотивовано тим, що ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" та ОСОБА_1 29.11.2021 уклали Договір №5619291 на суму 6000 грн.
ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 01.04.2026 уклали договір № АК 01-04/2026 відповідно до якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5619291.
Розмір заборгованості за Договором №5619291 від 29.11.2021 становить 39300.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 33300.00 грн.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання не повідомив. 
Тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 
ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" та ОСОБА_1 29.11.2021 уклали Договір про споживчий кредит №5619291. Сума кредиту – 6000.00 грн; строк дії Договору до 27.06.2022.
У випадку користування Кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 2,50% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. Ставки нарахування Процентів за користування кредитом за Загальними умовами кредитування при укладенні Договору: в Базовий період протягом 30 календарних днів з 29.11.2021 до 29.12.2021 (включно) у розмірі 0,50 % за один день користування Кредитом (Акційна процентна ставка; в Спеціальний період - протягом 180 календарних днів з 30.12.2021 до 27.06.2022 (включно) у розмірі 3% за один день користування Кредитом
Позичальник підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора PS5619291.
Відповідно до електронної квитанції Фінансової компанії «Елаєнс» Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ» на підставі договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) успішно проведено платіж на суму 6000 грн на карту ОСОБА_1 .
ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 01.04.2026 уклали договір № АК 01-04/2026 відповідно до якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5619291.
Згідно з пунктом 2.1.3 договору перехід права вимоги від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання цього договору, відповідного реєстру прав вимоги/реєстру боржників та акта приймання-передачі прав вимоги.
Відповідно до Акта прийому-передачі відступлених прав від 01.04.2026 за договором факторингу та витягу з реєстру прав вимоги, , Клієнт передав, права вимоги, в тому числі за Договором №5619291 від 29.11.2021.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та розрахунком ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 39300.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 33300.00 грн.
Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" та ОСОБА_1 29.11.2021 уклали Договір про споживчий кредит №5619291 на суму 6000 грн.
Факт одержання коштів відповідачем підтверджується електронною квитанцією, яка досліджена судом.
Відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували вказані обставини, зокрема тих, які є у його володінні, - відомості про наявні в нього рахунки та банківської карти в банківських установах, зокрема, ті, на які перераховувалися кошти, виписки по банківських рахунках, тощо.
Як встановлено судом, на підставі договору факторингу право вимоги до відповідача за кредитним договором №5619291 перейшло до позивача, що підтверджується змістом договору, актом приймання передачі, реєстром прав вимоги, які досліджені судом.
Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18).
Відповідачем не спростовано розмір заборгованості у розмірі 39300.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 33300.00 грн, а тому, позов підлягає до задоволення.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.
На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, заявку, витяг з Акта про надання юридичної допомоги від 11.03.2026 та витяг з прайс-листа АО «Лігал Ассістанс».
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін, поведінку сторін під час розгляду справи, а також дії сторін щодо досудового врегулювання спору та мирного врегулювання спору під час розгляду справи.
Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначила, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Судом установлено, що відповідно до заявки до договору про надання правової допомоги до складу заявлених до відшкодування витрат включено, зокрема, усну консультацію з вивченням документів та складанням відповідних документів тривалістю 2 години вартістю 4 000 грн (пункт 1.2).
Разом із тим матеріалами справи не підтверджено фактичне надання зазначеної послуги саме у зв`язку з розглядом цієї справи, її необхідність та обумовленість окремо від інших заявлених послуг. Зміст та характер цієї послуги також свідчать про те, що відповідні дії за своїм змістом охоплюються підготовкою позовної заяви та не потребують окремого відшкодування.
Крім того, заявлена вартість складання позовної заяви у розмірі 9 000 грн не відповідає критеріям розумності та співмірності з огляду на характер спору, його складність, обсяг матеріалів справи та характер виконаної представником роботи.
При визначенні розміру витрат, що підлягають відшкодуванню, суд також враховує, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, не є складною за своїм характером, не потребувала значного обсягу доказування чи проведення експертиз, а заявлені до відшкодування витрати повинні відповідати фактичному обсягу та складності наданої правничої допомоги.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн є завищеними та не відповідають критеріям реальності, необхідності, обґрунтованості, розумності та співмірності.
Водночас суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають відшкодуванню, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, та судовий збір у розмірі 2662,40 грн, разом - 7 662,40 грн.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» 39300 гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором №5619291 від 29.11.2021 та 7662 гривень 40 копійок судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521, м. Київ, 03150.
Відповідач:  ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 

Головуючий суддя | В. М. Позняк