ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"08" вересня 2026 р. Справа № 924/850/26 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участю секретаря судового засідання Сірої Д.І., розглянувши матеріали справи
за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м.Хмельницький
до Громадської організації "Правозахист майбутнього", м. Хмельницький
про стягнення 27 130,46 грн

Представники сторін:
від позивача: Яковлев А.В. за довіреністю №3/02 від 02.01.2026
від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін
До Господарського суду Хмельницької області 04.08.2026 надійшла позовна заява Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" до Громадської організації "Правозахист майбутнього" про стягнення 27 130,36 грн, з яких: 23 101,26 грн заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 01.05.2026, 836,09 грн 3% річних, 3050,98грн інфляційних втрат та 142,13 грн пені, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії №7015/1803 від 15.10.2020.
Ухвалою суду від 10.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 год. 00 хв. 08.09.2026.
Позивач - Міське комунальне підприємство “Хмельницьктеплокомуненерго” (далі – МКП “Хмельницьктеплокомуненерго”, позивач, виконавець) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на невиконання Громадською організацією "Правозахист майбутнього" укладеного між ним, як споживачем, та позивачем, як виконавцем, умов договору №7015/1803 від 15.10.2020, згідно з яким позивач надає відповідачу послугу з постачання теплової енергії у приміщення площею 23,14кв.м по вул. Грушевського, 87 в м. Хмельницькому. В будівлі, в якій перебуває відповідач, встановлено загальнобудинковий лічильник обліку теплової енергії.
Зазначає, що позивачем за договором послуги надано вчасно і в повному обсязі згідно тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1212 від 26.10.2023, №1665 від 24.10.2024, №1422 від 09.10.2025, №351 від 26.02.2026 “Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству “Хмельницьктеплокомуненерго” та змін до них. 
Натомість, Громадською організацією "Правозахист майбутнього" свої зобов`язання по оплаті послуг не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.11.2023 по 01.05.2026 виникла прострочена заборгованість за договором в сумі 23101,26 грн, що підлягає стягненню з відповідача. 
Крім того, вказує, що з відповідача підлягають стягненню за період з 11.12.2023 по 30.06.2026 3% річних від простроченої суми – 836,09 грн, інфляційні втрати за час прострочення – 3050,98 грн та пеня у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення – 142,13 грн. 
Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2026 підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов. Окрім того, представником позивача 08.09.2026 подано до суду заяву у якій останній повідомив, що заборгованість відповідачем станом на 08.09.2026 не сплачена. 
Відповідач – Громадська організація "Правозахист майбутнього" (далі – ГО "Правозахист майбутнього", споживач, відповідач, боржник) не скористався правом участі свого представника в судовому засіданні, письмового відзиву на позов не подав, причин неявки в судові засідання не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання йому ухвали суду від 10.08.2026 поштовими відправленнями за адресою місцезнаходження, зареєстрованою в установленому законом порядку, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та була повернута на адресу суду відділення поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Судом враховуються положення пункту 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "UniоnAlimentariaSanders SA v. Spain"). 
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України).
З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті. 
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій місцезнаходження Громадської організацієї "Правозахист майбутнього" – 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Грушевського, буд. 87.
15.10.2020 між Міським комунальним підприємством “Хмельницьктеплокомуненерго”, як виконавцем, та Громадською організацією "Правозахист майбутнього", як споживачем, укладено договір №7015/1803 з індивідуальним споживачем з постачання теплової енергії (далі – Договір). 
Відповідно до п.1 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі – послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Пункт 3.1 Договору містить інформацію про споживача: 29000, м.Хмельницький, вул. Грушевського, номер будинку 87, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача – 23,14кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,001300.
Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку. У разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на ділянках тепломережі, що перебувають на балансі споживача, від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку. Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (абз. 1, 3, 4 п.12 Договору).
Відповідно до п.33 Договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплоенергію та обсягу спожитої послуги.
Ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на теплову енергію складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 1407,60 грн з ПДВ. 
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу, виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх в дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця www.teplo.km.ua.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п.34 Договору).
Тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 число місяця, але не може перевищувати місяць (п.35 Договору).
Виконавець формує та не пізніше 3 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше, ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п.36 Договору).
Відповідно до п.37 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування, у строки, встановлені цим договором; у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу, сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором; (п.п.3, 5 п.44 Договору).
Згідно з п. 47 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до законодавства та цього договору.
Відповідно до п.48 Договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більше як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
Згідно п.55 Договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами після скріплення печатками сторін з 15.10.2020 та діє до 15.10.2021. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду за умов передбачених п. 56 договору.
У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (абз. 2 п.58 Договору). 
З позовної заяви вбачається, що станом на 01.11.2023 за відповідачем існувала заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за договором №7015/1803 від 15.10.2020 в розмірі 27055,81 грн, яка стягнута з відповідача за рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 15.02.2021 у справі №924/1342/20 та від 09.02.2024 у справі №924/1152/23.
Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1212 від 26.10.2023 “Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству “Хмельницьктеплокомуненерго” та втрату чинності рішення виконавчого комітету від 10.11.2022 №851”, встановлено МКП “Хмельницьктеплокомуненерго” економічно обґрунтовані тарифи. Так, згідно п.п.1.2.3 цього рішення встановлено тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів на рівні 3576,12 грн./Гкал (з ПДВ) (тариф діяв з 01.11.2023).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.10.2024 № 1665 "Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" та втрату чинності рішення виконавчого комітету від 26.10.2023 №1212" для інших споживачів в розмірі 3714,96грн/Гкал (з ПДВ) (тариф діяв з 01.10.2024).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 09.10.2025 № 1422 "Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" та втрату чинності рішення виконавчого комітету від 24.10.2023 №1665" для інших споживачів в розмірі 3846,71грн/Гкал (з ПДВ) (тариф діяв з 01.10.2025).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.02.2026 № 351 "Про встановлення шляхом коригування та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" для інших споживачів в розмірі 4133,26грн/Гкал (з ПДВ) (тариф діяв з 01.02.2026).
Наказами Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" "Про зміну розміру нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для інших споживачів" у зв`язку із зміною ціни природного газу для інших споживачів встановлено, зокрема коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії, а саме: наказ від 01.12.2023 №174 встановлено коефіцієнт на листопад 2023 року в розмірі 1,139293;наказ від 03.01.2024 № 9 – встановлено коефіцієнт на грудень 2023 року в розмірі 1,070333; наказ від 02.02.2024 № 62 – встановлено коефіцієнт на січень 2024 року в розмірі 1,036240; наказ від 01.03.2024 № 100 – встановлено коефіцієнт на лютий 2024 року в розмірі 1,004242; наказ від 01.04.2024 № 138 – встановлено коефіцієнт на березень 2024 року в розмірі 0,972814; наказ від 01.11.2024 № 420 – встановлено коефіцієнт на жовтень 2024 року в розмірі 1,087124; наказ від 04.12.2024 № 466 - встановлено коефіцієнт на листопад 2024 року в розмірі 1,102006; наказ від 03.01.2025 № 3 - встановлено коефіцієнт на грудень 2024 року в розмірі 1,114565; наказ від 03.02.2025 № 48 - встановлено коефіцієнт на січень 2025 року в розмірі 1,198931; наказ від 03.03.2025 № 88 - встановлено коефіцієнт на лютий 2025 року в розмірі 1,221813; наказ від 01.04.2025 № 128 - встановлено коефіцієнт на березень 2025 року в розмірі 1,258166; наказ від 01.05.2025 № 166 - встановлено коефіцієнт на квітень 2025 року в розмірі 1,187948; наказ від 01.12.2025 №431 - встановлено коефіцієнт на листопад 2025 року 1,362656. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5241,74грн/Гкал з ПДВ; наказ від 02.01.2026 №4 - встановлено коефіцієнт на грудень 2025 року 1,414357. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5440,62грн/Гкал з ПДВ; наказ від 02.02.2026 №13 - встановлено коефіцієнт на січень 2026 року 1,377412. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5298,50грн/Гкал з ПДВ; наказ від 02.03.2026 №43 - встановлено коефіцієнт на лютий 2026 року 1,340733. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5541,60грн/Гкал з ПДВ; наказ від 31.12.2026 №65 - встановлено коефіцієнт на березень 2026 року 1,394671. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5764,54грн/Гкал з ПДВ; наказ від 01.05.2026 №01-09/99 - встановлено коефіцієнт на квітень 2026 року 1,436425. Тариф на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 5937,12 грн/Гкал з ПДВ.
Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату за використану теплову енергію за період з 01.11.2023 по 01.05.2026 на загальну суму 23 101,26 грн, а саме: №1803 від 30.11.2023 на суму 27905,36грн з ПДВ; №1803 від 27.12.2023 на суму 29606,21грн з ПДВ; №1803 від 29.01.2024 на суму 31073,60грн з ПДВ; №1803 від 27.02.2024 на суму 32308,79грн з ПДВ; №1803 від 26.03.2024 на суму 33416,44грн з ПДВ; №1803 від 31.10.2024 на суму 33708,03грн; №1803 від 30.11.2024 на суму 34894,68грн з ПДВ; №1803 від 30.12.2024 на суму 36130,76грн; №1803 від 31.01.2025 на суму 37288,57грн; №1803 від 28.02.2025 на суму 39111,60 грн; №1803 від 31.03.2025 на суму 39588,30 грн; №1803 від 30.04.2025 на суму 39687,99 грн; №1803 від 30.11.2025 на суму 40904,34 грн; №1803 від 31.12.2025 на суму 42897,62грн; №1803 від 31.01.2026 на суму 45722,84грн;№1803 від 28.02.2026 на суму 48476,30грн; №1803 від 31.03.2026 на суму 50 157,07грн.
Надіслання вказаних вище рахунків відповідачу підтверджується списками згрупованих відправлень "Рекомендований лист" від 18.01.2024, від 16.02.2026, від 18.04.2024, від 14.12.2024, від 28.01.2025, від 20.05.2025, від 17.12.2025, від 16.01.2026, від 18.03.2026, а також поштовими повідомленнями.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості ГО "Правозахист майбутнього" (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 87, м. Хмельницький) станом на 01.05.2026 заборгованість відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по квітень 2026 року включно становить 23101,26 грн.
Позивач стверджує, що відповідачем не здійснювалась оплата за надані послуги за вказаний період, з огляду на що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося з даною позовною заявою до суду та просить стягнути з відповідача 27 130,36 грн, з яких: 23 101,26 грн заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 01.05.2026, 836,09 грн 3% річних та 142,13 грн пеня за період з 11.12.2023 по 30.06.2026, нарахована на підставі п. 48 договору, а також 3050,98грн інфляційні втрати за період з грудня 2023 року по червень 2026 року, заявлені на підставі ст. 625 ЦК України.
Інших доказів, що стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.
Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, судом береться до уваги таке.
Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Частинами 1, 3, 5 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2020 між Міським комунальним підприємством “Хмельницьктеплокомуненерго”, як виконавцем, та Громадською організацією "Правозахист майбутнього", як споживачем, укладено договір №7015/1803 з індивідуальним споживачем з постачання теплової енергії, згідно п.1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2024, яке набрало законної сили 04.03.2024, позов Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" до Громадської організації "Правозахист майбутнього" про стягнення 24 389,59 грн. задоволено частково, стягнуто з Громадської організації "Правозахист майбутнього" на користь Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" 20161,79 грн. за послугу з постачання теплової енергії, 0,60 грн. пені, 748,26 грн. 3% річних, 3260,38 грн. інфляційних втрат та 2659,95 грн. витрат на оплату судового збору.
В межах справи №924/1152/23 судом встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача для підписання два примірники договору про надання послуг з теплопостачання №7015/1803 від 15.10.2020, що підтверджується фіскальним чеком та поштовим описом вкладення у цінний лист. Однак, відповідач не повернув позивачу підписаного примірника договору. Суд встановив, що відповідач не повідомив про свою відмову від укладання надісланого позивачем договору, не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, та продовжує отримувати від позивача послугу з постачання теплової енергії. Доказів на спростування вказаного в матеріали справи не надано. Відтак, господарський суд виснував, що договір з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії №7015/1803 від 15.10.2020 вважається укладеним в редакції, яка надсилалась відповідачу та долучена до позовної заяви.
Обставини, встановлені рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2024, яке набрало законної сили 04.03.2024, мають преюдиційне значення в силу положень ч.4 ст.75 ГПК України та не потребують повторного доведення.
Вирішуючи спір у даній справі, суд враховує приписи ст.655, ст.712 ЦК України, згідно яких за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець, постачальник) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) для використання у відповідних цілях, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), чинного на момент виникнення договірних правовідносин, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (ч.1 ст.1). До житлово-комунальних послуг належать, серед іншого, послуги з постачання теплової енергії (ст.5 вищевказаного закону).
Відповідно до п.4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.
Пункт 3.1 Договору містить таку інформацію про споживача: 29000, м.Хмельницький, вул. Грушевського, номер будинку 87, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача – 23,14кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,001300.
Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку. У разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на ділянках тепломережі, що перебувають на балансі споживача, від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку. Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (абз. 1, 3, 4 п.12 Договору).
Відповідно до ч.5 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.
Згідно з ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається, зокрема з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства.
Відповідно до п.33 Договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплоенергію та обсягу спожитої послуги.
За змістом п.34 Договору ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на теплову енергію складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 1407,60 грн з ПДВ. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу, виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх в дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця www.teplo.km.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.
У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (абз. 2 п.58 Договору). 
Згідно з п.31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, у разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити оприлюднення інформації про намір зміни (коригування) тарифів на послуги та їх нові розміри на своєму офіційному веб-сайті, а також через портал Єдиної платформи та електронні кабінети Єдиної платформи для споживачів (за наявності).
Зважаючи на вищевказані положення законодавства та Договору, розмір плати за послугу з постачання теплової енергії, наданої відповідачу, розраховувався позивачем за період з 01.11.2023 по 01.05.2026 виходячи із розмірів тарифів на теплову енергію, визначених рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1212 від 26.10.2023, №1665 від 24.10.2024, №1422 від 09.10.2025, №351 від 26.02.2026 з урахуванням коефіцієнтів перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії у зв`язку із зміною ціни природного газу на кожен місяць опалювального періоду, встановлених наказами Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" від 01.12.2023 №174, від 03.01.2024 № 9, від 02.02.2024 № 62, від 01.03.2024 № 100, від 01.04.2024 № 138, від 01.11.2024 № 420, від 04.12.2024 № 466, від 03.01.2025 № 3, від 03.02.2025 № 48, від 03.03.2025 № 88, від 01.04.2025 № 128, від 01.05.2025 № 166, від 01.12.2025 № 431, від 02.01.2026 № 4, від 02.02.2026 № 13, від 02.03.2026 № 43, від 31.12.2026 № 65, від 01.05.2026 №01-09/99.
За умовами ч.ч.6, 7 ст.276 ГК України, чинного на час укладення Договору, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
В силу ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. 
Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Обов`язок відповідача оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, закріплений також у п.п.3 п. 44 Договору.
Тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 число місяця, але не може перевищувати місяць (п.35 Договору).
Згідно з п.36 Договору виконавець формує та не пізніше 3 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Пунктом 37 Договору передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Матеріалами справи стверджується, що за договором №7015/1803 про надання послуг з постачання теплової енергії МКП “Хмельницьктеплокомуненерго” надало ГО "Правозахист майбутнього" послуги з опалення приміщення площею 23,14кв.м по вул. Грушевського, 87, про що відповідачеві виставлено рахунки від 30.11.2023, 27.12.2023, 29.01.2024, 27.02.2024, 26.03.2024, 31.10.2024, 30.11.2024, 30.12.2024, 31.01.2025, 28.02.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.11.2025, 31.12.2025, 31.01.2026, 28.02.2026, 31.03.2026 на загальну суму 23 101,26 грн (за період з 01.11.2023 по 01.05.2026).
Матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів оплати відповідачем заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 23 101,26 грн, що виникла в період з 01.11.2023 по 01.05.2026.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення з ГО "Правозахист майбутнього" 23101,26 грн боргу за надані послуги згідно договору №7015/1803 від 17.03.2020 за період з 01.11.2023 по 01.05.2026.
Окрім того, як слідує з позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 11.12.2023 по 30.06.2026 пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення, що становить 142,13 грн, інфляційні втрати в сумі 3050,98грн та 3% річних від простроченої суми – 836,09 грн згідно з поданими розрахунками.
Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача 142,13 грн. пені, суд виходить з такого.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.
Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб", який набув чинності 28.02.2025 та введений в дію з 28.08.2025, з дня якого визнано Господарський кодекс України таким, що втратив чинність, ч.3 ст.549 ЦК України доповнено абз.2 наступного змісту: "Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені".
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Як визначено у ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
За умовами п.48 Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний оплатити пеню в розмірі не більш як 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
При перевірці виконаного позивачем розрахунку пені суд враховує положення ч.6 ст.232 ГК України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин), за яким нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22 виснувала, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч.6 ст.232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч.6 ст.232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором.
Суд звертає увагу, що положеннями Договору не визначено більш тривалий, ніж визначений ч.6 ст.232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій.
Заразом, перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені, суд встановив, що по зобов`язанню за листопад 2025 року позивач в порушення ч.6 ст.232 ГК України здійснив нарахування пені понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано (1216,35 грн. * 0,01% * 202 дні прострочення).
Здійснивши перерахунок пені з урахуванням положень п.48 Договору, ч.6 ст.232 ГК України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин), та виходячи із вартості неоплоченої послуги з теплопостачання, суд встановив, що правильним буде нарахування пені в розмірі 139,70 грн.
Відтак, до стягнення підлягає пеня в розмірі 139,70 грн. У стягненні 2,43 грн. пені суд відмовляє.
Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3050,98 грн. інфляційних втрат за час прострочення та 836,09 грн. 3% річних від простроченої суми згідно поданих розрахунків, суд виходить з такого.
Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зобов`язання зі сплати інфляційних та процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).
Відповідно до ст.3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р., згідно якого при застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.
Щодо розрахунку заявленої до стягнення суми втрат від інфляції суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.
Так, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за увесь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.
Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
У постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування.
Здійснивши перевірку виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат в межах заявлених позивачем періодів, суд встановив, що він виконаний арифметично правильно, в межах суми допустимої до стягнення, відтак, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 3050,98 грн.
Перевіривши заявлені до стягнення 3% річних, судом встановлено, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 836,09 грн. в межах суми допустимої до стягнення, відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 23 101,26 грн основного боргу, 139,70 грн пені, 836,09 грн 3% річних, 3050,98 грн інфляційних втрат. У стягненні 2,43 грн пені належить відмовити.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.2, 20, 24, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з фізичної Громадської організації "Правозахист майбутнього" (29005, м. Хмельницький, пров. Подільський, буд. 4, кв. 20, код ЄДРПОУ 38803809) на користь Міського комунального підприємства “Хмельницьктеплокомуненерго” (29000, м. Хмельницький, вул. Чорнобрового, буд. 5, код ЄДРПОУ 03356571, р/р НОМЕР_1 в ТВБВ №10022/033 філії - Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 315784) 23 101 (двадцять три тисячі сто одну) гривню 26 копійок основного боргу, 139 (сто тридцять дев`ять) гривень 70 копійок пені, 836 (вісімсот тридцять шість) гривень 09 копійок - 3% річних, 3050 (три тисячі п`ятдесят) гривень 98 копійок інфляційних втрат та 3327 (три тисячі триста двадцять сім гривень) 67 копійок витрат зі сплати судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
В решті позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 11.09.2026.

Суддя О.І. Шевчук