Справа № 484/4192/26
Провадження №3/484/1099/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2026 м. Первомайськ
Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєва Н.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла до суду 29.09.2025 від Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №876345, складеним 22.06.2026 інспектором ЮП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області старшим лейтенантом поліції Шевченко О., 16.06.2026 о 18:20 ОСОБА_1 в м.Первомайську по вул. Михайла Грушевського ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 150 СК України, внаслідок чого останній вчинив хуліганські дії до іншого неповнолітнього, а саме: вдарив його у обличчя.
Особа, відносно якої складний протокол про адміністративне правопорушення, до суду не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Дослідивши матеріали справи суддя дійшла такого висновку.
Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення. Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
З огляду на диспозицію ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.
Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативних актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.
Отже, обов`язковою передумовою застосування ч.3 ст. 184 КУпАП є вчинення неповнолітнім діяння, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто для притягнення батьків до відповідальності за вказаноюстаттею необхідно, щоб їхня неповнолітня дитина вчинила адміністративне правопорушення, що містить всі ознаки об`єктивної і суб`єктивної сторони, окрім суб`єкта. При встановленні об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, необхідно встановити наявність складу правопорушення, учиненого неповнолітніми у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років. При цьому належна фіксація такого правопорушення та його підтвердження відповідними доказами може бути підставою для притягнення батьків неповнолітнього до адміністративної відповідальності.
У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії відносно іншого неповнолітнього, а саме: вдарив у обличчі.
Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих, до суспільства -це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Крім того, при кваліфікації дій як дрібного хуліганства важливим є встановлення місця вчинення таких дій (громадського місця). Дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони, вулиці, площі, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включно з транспортом міжнародного сполучення), місця, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, місця масового перебування громадян.
Однак у протоколі взагалі не вказані місце вчинення ОСОБА_2 правопорушення, усіх ознак дрібного хуліганства, а саме: чи вчинено діяння у громадському місці, чи вчинено діяння в присутності сторонніх осіб, і чи були порушені громадський порядок і спокій громадян, в результаті дій неповнолітнього. Отже, складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
При цьому слід зауважити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно у межах протоколу про адміністративне правопорушення. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Крім того, у протоколі не вказана інформація про потерпілого та свідків, що позбавляє можливості суд викликати вказаних осіб у судове засідання для з`ясування обставин у справі.
Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримане відповідне доказове забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Частинами 1, 2 статті 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, отже відповідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.А.Медведєва