Справа № 346/6228/25 
Провадження № 2-а/346/16/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Сольського В. В.
за участю: секретаря Пігуляк В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Боднарука В.В.,
представника відповідача Петришина І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Селезінки Ростислава Руслановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20 листопада 2025 року лейтенантом поліції УПП в Івано-Франківській області Селезінкою Ростиславом Руслановичем винесено відносно нього постанову серії ЕНА № 6191539 по справі про адміністративне правопорушення про те, що 20 листопада 2025 року о 16 годині 07 хвилин в с. Драгомирчани по вул. Миру, 38 А керуючи транспортним засобом VOLVO XC60 д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знака 5.16 « Напрямки руху по смугах «та зі смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 ПДР – порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, ст.122 ч.1 КУпАП.
Зазначив, що вказаного правопорушення не вчиняв, оскільки в с. Драгомирчани транспортним засобом VOLVO XC60 д.н.з НОМЕР_1 не керував, у вказаному населеному пункті транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , власниця цього транспортного засобу, про що зазначив лейтенанту поліції Селезінці Р.Р. в своєму усному поясненні зазначивши, що 20 листопада 2025 року знаходився в салоні автомобіля в якості пасажира. Проїжджаючи ділянку дороги в с. Драгомирчани ОСОБА_2 вимог дорожнього знака 5.16 «Напрямки руху по смугах» не порушувала. Проїжджаючи вищевказаною вулицею Миру в с. Драгомирчани не звернув увагу на вказаний дорожній знак і горизонтальну розмітку, на які посилається поліцейський і які повинні були бути встановлені так, щоб усі водії були поінформовані про введену заборону. За межами населеного пункту ОСОБА_2 попросила позивача сісти за кермо автомобіля, яким керувала, на що він погодився. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, автодорозі Н-10, 104 км 85, а навіть не на місці нібито вчиненого транспортним засобом в с. Драгомирчани в порушення вимог статті 283. Окрім цього, поліцейський ОСОБА_3 не надав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом на адвоката, перенести розгляд справи на іншу дату. В цьому позивачу було категорично відмовлено, тобто порушено право водія на захист, що є підставою для скасування постанови про накладення штрафу на водія ОСОБА_1 .
Тому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області Селезінки Р.Р. в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6191539 від 20 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
22.12.2025 року на адресу суду надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивував тим, що 20.11.2025 року встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Позивача ознайомлено з права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими статтею 268 КУпАП, статтею 63 Конституції України, видом і розміром стягнення, передб. ч.1 ст. 122 КУпАП, заслухано усні пояснення позивача. Встановивши всі обставини лейтенант поліції ОСОБА_3 завершив розгляд справи, прийняв рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності та виніс оскаржувану постанову. Після винесення постанови позивача ознайомлено з її змістом та вручено копію. 
Щодо реалізації належних позивачу прав, то близько 16 год 20 хв ОСОБА_1 зробив телефонний дзвінок, після недовгої розмови підійшов до лейтенанта поліції ОСОБА_3 з увімкненим гучномовцем на власному мобільному пристрої зв`язку та представив поліцейському свого співрозмовника «Василя Васильовича» - адвоката позивача. Вказана обставина свідчить про реалізацію позивачем свого права на правничу допомогу. Окрім цього, позивача ознайомлено з відеозаписом вчиненого ним правопорушення. Від моменту вчинення правопорушення о 16 год 07 хв до моменту зупинки транспортного засобу VOLVO XC60 о 16 год. 08 хв. вказаний т/з не зупинявся, а водій не виходив. Таким чином, виявлений за кермом автомобіля VOLVO XC60 д.н.з. НОМЕР_1 позивач і був його водієм на момент вчинення правопорушення. Факт порушення ПДР позивачем був виявлений поліцейським, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова є законною.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 20.11.2025 року із знайомою виїхали з Коломиї до Івано-Франківська. Коли виїхали на об`їзну та проїхавши 30 км, побачив як позаду них їде патрульна машина. Вони зупинилися, патрульний попросив пред`явити документи. Поліцейський повідомив, що позивач вчинив порушення знаку рух по смугах. Позивач був не згоден із поліцейським та захотів скористатися правовою допомогою, а також щоб поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення. Знака рух по смугах на тому місці, де вказував поліцейський не було, адже знак був встановлений з порушенням. На відео наданому поліцейським не видно, що в авто саме позивач. 
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з вказаних підстав.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Пояснив, що можливість скористатися правовою допомогою в позивача була, адже йому були роз`яснені його права. Підстав відкладати розгляд справи поліцейський не мав. Протокол за порушення вимог ч.1 с. 122 КУпАП не складається.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч.1ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом встановлено, що 20 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 працівником поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн. Зазначено, що водій не виконав вимогу дорожнього знака 5.16 «Напрямки руху по смугах» та зі смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4. ґ. ПДР – порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст.41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (надалі - ПДР).
Згідно з п.1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3 ПДР).
Згідно з п. 8.4 «ґ» ПДР України, однією із груп дорожніх знаків, є інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачається, що адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Як визначено статтею 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі.
У відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
В матеріалах справи наявне відео із зафіксованого на службовому автомобільному відеореєстраторі, на якому окрім дати і часу вчинення правопорушення зазначаються координати місця вчинення правопорушення. Відповідно до схеми організації дорожнього руху перехрестя вул. Миру та Шкільна в с. Драгомирчани Івано-Франківського району, по вулиці Миру з обох боків перед зазначеним перехрестям встановлені дорожні знаки 5.16 (на відео видно, шо перед перехрестям в напрямку до автомобіля поліцейських встановлено три дорожні знаки, прямокутної, трикутної та прямокутної форми, які чітко відповідають схемі організації руху на цій ділянці), які інформують про те, що з крайньої лівої смуги руху дозволяється здійснювати рух тільки ліворуч, в обох напрямках руху. На одному із стоп-кадрів відеозапису із службового автомобільного відеореєстратора (16:07:04), зафіксовано розташування дорожніх знаків 5.16, які розміщені інформативною стороною до напрямку руху транспортних засобів, які рухаються в напрямку селища Богородчани.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 20.11.2025 року попросила ОСОБА_1 поїхати з нею до Івано-Франківська по її справах. Вирішивши свої справи свідок поїхала з позивачем. На виїзді ОСОБА_1 пересів за кермо і поїхали на об`їзну. На світлофорі перестроїлись ліворуч. Прямо їхала така сама машина як у свідка, марки і кольору і свідок звернула на це увагу. За 2-3 хвилини повернули ліворуч та її зупинила поліція. Бейчука не було хвилин 30-40 хвилин, в цей час він повертався 1 раз до машини, щоб прийняти ліки. Вони повернулись до того перехрестя, щоб подивитись чи є там знаки, однак знаків ніяких не було, лише справа стояла труба. Бейчук правила дорожнього руху не порушував.
Суд не бере до уваги показання свідка, оскільки вони не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами та не узгоджуються з іншими доказами, яким суд надав належну оцінку відповідно до вимог процесуального закону. 
Так, твердження свідка ОСОБА_2 про те, що ймовірно правила дорожнього руху порушив інший схожий автомобіль, тієї ж марки, моделі та кольору з київською реєстрацією, який вони бачили в той час на дорозі спростовується наявним у справі відеозаписом події, на якому чітко видно, що крайньою лівою смугою перехрестя проїжджає автомобіль позивача VOLVO XC60 д.н.з НОМЕР_1 . 
Також відеозаписом події спростовуються твердження свідка про те, що на вказаному перехресті відсутні будь-які дорожні знаки.
Наявний у матеріалах справи відеозапис події безперервний, дає можливість встановити, що автомобіль позивача з моменту порушення ПДР до моменту зупинки його поліцейськими на обочині не зупинявся та зміни водія не відбувалось. 
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 КАС Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Позивач в позовній заяві зазначив, що проїжджаючи вулицею Миру в с. Драгомирчани не звернув увагу на дорожній знак і горизонтальну розмітку, тобто не заперечує цього факту.
Також суд критично оцінює доводи позивача про те, що йому не надано було право на правничу допомогу, адже позивачу були роз`яснені права відповідно до статті 268 КУпАП та надано можливість зателефонувати до адвоката.
Обставин, які б свідчили про порушення поліцейськими при винесенні оскаржуваної постанови, встановленої процедури розгляду, судом не встановлено.
Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення пункту 8.4 «ґ» ПДР позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення пункту 8.4 «ґ» ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції ч. 1 ст.122 КпАП України.
Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати відносяться на рахунок позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.
Відповідач: лейтенант поліції УПП в Івано-Франківській області Селезінка Ростислав Русланович, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23.

Суддя: 	Сольський В. В.