Справа № 369/20578/25
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" серпня 2026 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Гречанівської В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Літин за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №8376286 від 30.05.2025 року,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 30.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №45587591, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 7 000,00 грн. строком на 360 днів ( з 30.05.2025 по 24.05.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 грн.). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 350,00 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 557183, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №45587591 від 30.05.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. за посередництвом ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес», на картковий рахунок № НОМЕР_1 . 
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/26 від 16.10.2026 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №45587591 від 30.05.2025 р.      Свої зобов`язання відповідач за кредитним договором в добровільному порядку не виконує, за таких підстав представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 28 259,00 грн. з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6051,50 грн. - сума заборгованості за процентами; 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією та 14 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою,  витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 15.04.2026 відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
15.04.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому зазначає, що не погоджується із позовними вимогами ТОВ «Фінпром Маркет» та вважаю їх такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Повідомляє суд, що є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується відповідною довідкою (форма 5), яка додається до цього відзиву. У зв`язку з проходженням військової служби та виконанням обов`язків із захисту держави, його можливості щодо належного виконання кредитних зобов`язань були обмежені. Разом з тим зазначаю, що разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі йому не було надано копії позовної заяви та розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим він позбавлений можливості належним чином ознайомитися з підставами позову, перевірити правильність нарахувань та надати обґрунтовані заперечення. Вважає, що нараховані позивачем штрафні санкції, пеня та відсотки (у разі їх наявності) є необґрунтованими та такими, що підлягають зменшенню, з урахуванням його статусу військовослужбовця.
17.04.2026 до суду надійшла заява представника ТОВ "Фінпром Маркет" Ткаченко Ю.О. про зменшення позовних вимог, а саме на суму пені і просять стягнути з відповідача 8207,50 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією.
02.06.2026 відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду заперечення на позовні вимоги, в яких зазначає, що він проходить військову службу за мобілізацією у складі Збройних Сил України. Зазначає, що він договору з позивачем не укладав і жодних повідомлень про відступлення права вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" він не отримував. Також йому не надано доказів правомірності та обгрунтованості нарахування комісії у розмірі 1207,50 грн.
Просить при розгляді справи врахувати його статус військовослужбовця, який проходить військову службу за мобілізацією. Перевірити обґрунтованість та законність усіх заявлених позовних вимог. У разі недостатності або відсутності належних доказів переходу права вимоги відмовити ТОВ «Фінпром Маркет» у задоволенні позову. У разі задоволення позову частково зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу як не співмірних зі складністю справи та розміром заявлених вимог.
08.06.2026 до суду надійшла відповідь на відзив  представника позивача ТОВ "Фінпром Маркет" Ткаченко Ю.О., в якій зазначає, що доводи відповідача про недоведеність переходу права вимоги є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме позивачем надано Договір факторингу 16/10/25 від 16.10.2025 р., Витяг з реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 року до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. та платіжне доручення про оплату за відступлення права грошової вимоги згідно реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 року в порядку визначеному договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. Зазначені документи відповідають вимогам статей 76, 77, 78 ЦПК України як належні та допустимі докази, оскільки безпосередньо підтверджують факт переходу права вимоги.   Щодо правомірності нарахування комісії за договором кредиту №8376286 від 30.05.2025 року зазначає, що відповідно до пункту 2.2.8. Договору встановлено комісію за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1207.50 грн.).            Згідно п. 6.2. договору за надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Вказана комісія прямо передбачена положеннями договору кредиту, з якими Позичальник був належним чином ознайомлений, погодився при його укладенні та прийняв на себе обов`язок їх виконання.
Представник позивача ТОВ "Фінпром Маркет" Ткаченко Ю.О. у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштвого відправлення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, 30.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №45587591, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 7 000,00 грн. строком на 360 днів ( з 30.05.2025 по 24.05.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 грн.). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 350,00 грн. за кожен день понадстрокового користування (а.с.13-20).
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "monobank" за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис НОМЕР_3 - 30.05.2025 13:29:56, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.20 зв.).
Згідно листа №16/10/25-16407 від 16.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № 1dc82ccc-5883-4ba7-bed6-4d5d826e484 перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №45587591 (а.с.21).
Факт перерахування коштів підтверджується платіжно. інструкці'. № 1dc82ccc-5883-4ba7-bed6-4d5d826e484 про переказ коштів в розмірі 7 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.22).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/26 від 16.10.2026 р. (а.с.23-26) за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №45587591 від 30.05.2025 р., що підтверджується Реєстром прав вимоги (а.с.27 зв-28).
Із розрахунку заборгованості (а.с.10 зв-12) судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту №45587591 становить 28 259,00 грн. з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6051,50 грн. - сума заборгованості за процентами; 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією та 14 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.   При цьому, зі змісту ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.   Згідно з вимогами ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Матеріали справи свідчать про те, що договір укладений в електронній формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 30.05.2025 уклав кредитний договір №45587591 в електронній формі шляхом підписання за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
В свою чергу, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ "Фінпром Маркет" наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» втратило такі права.
Факт переходу права грошової вимоги підтверджується належними та допустимими доказами, які досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та платежів за користування кредитом. 
Так, відповідачем надано відзив, у якому зазначив, що він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується відповідною довідкою (форма 5) та у зв`язку з проходженням військової служби та виконанням обов`язків із захисту держави, його можливості щодо належного виконання кредитних зобов`язань були обмежені. Крім того, нараховані позивачем штрафні санкції, пеня та відсотки (у разі їх наявності) є необґрунтованими та такими, що підлягають зменшенню, з урахуванням його статусу військовослужбовця
Згідно частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі Закон №2011-ХІІ), згідно якої військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації.
Разом із тим, ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.
Так, позивачем враховано, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем і подано заяву про зменшення позовних вимог, зокрема просять стягнути заборгованість в розмірі 8207,50 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією. Вказана заява прийнята судом до розгляду.
Доводи відповідача, викладені у поясненнях щодо неправомірності нарахування комісії 1207,50 грн., жодним чином не спростовують наданого позивачем розрахунку заборгованості, оскільки власного контррозрахунку, який спростував би суму нарахування комісії відповідачем суду не надано.
Так, згідно п. 6.2. договору за надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Вказана комісія прямо передбачена положеннями договору кредиту, з якими відповідач був належним чином ознайомлений, погодився при його укладенні та прийняв на себе обов`язок їх виконання.
За таких підстав, суд вважає, що позивачем правомірно здійснювались нарахування комісії у вказаному розмірі і вона підлягає до стягнення в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, зокрема заяву про зменшення позовних вимог, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 8207,50 грн., оскільки останній не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного договору №45587591 від 30.05.2025 р.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.         Згідно п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.       На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір надання правничої допомоги №25/08/25/ФП від 25.08.2025 (а.с. 29 зв. -32), Витяг з Акту №6ФП (а.с.33 зв.)      Таким чином понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. підтверджено належними доказами.       Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.           Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 209, 247,258-259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за №45587591 від 30.05.2025 р. в розмірі 8207,50 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2442,40 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Суддя : Желіховський В. М.