Справа № 171/314/22
Номер провадження 2/184/583/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

16 липня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Гукової Р.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про оголошення догани, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2026 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про оголошення догани задоволені у повному обсязі.
Однак, як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному рішенні судом не вирішено питання щодо розподілу судового збору у справі, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 1767,90 грн. та витрат по сплаті банківських послуг в сумі 10,90 грн., про що представником позивача було подане письмове клопотання під час судового розгляду.
Згідно поданої заяви та пояснень повноважного представника, відповідач заперечував щодо клопотання представника позивача відносно здійснення розподілу вказаних судових витрат судом першої інстанції, оскільки такі витрати понесені позивачем саме за подання апеляційної скарги, вимога щодо здійснення їх відшкодування була заявлена позивачем суду апеляційної інстанції, проте дане питання залишене поза увагою суду, а позивач не подавав клопотань з приводу не вирішення судом відшкодування судового збору. Відносно стягнення сум банківських послуг, представник вказує на те, що такі послуги не входять до складу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У підпунктах б, в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
3 урахуванням наведеного, належить зробити висновок, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.
Тобто, якщо апеляційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судового рішення та приймає нове рішення або змінює судове рішення повністю або частково (ст. 376 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд апеляційної інстанції скасував судове рішення (ухвалу), що перешкоджає подальшому провадженню у справі або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого ст. 376 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Також слід зазначити, що відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами та доповненнями, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.
Згідно правового висновку, який висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.05.2020 року по справі № 530/1731/16-ц у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Як слідує із матеріалів справи, постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.01.2026 року по справі 171/314/22, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Покровського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
Отже, у даному випадку суд апеляційної інстанції скасував оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та передав справу до цього суду для продовження розгляду. Апеляційний суд не приймав рішення про зміну оскарженого рішення чи прийняття нового рішення. Тому відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд не змінював розподіл судових витрат.
Відтак, вирішення питання про розподіл судових витрат повинен здійснити суд, який ухвалив остаточне рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 
Згідно ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.
За таких обставин, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1767,90 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.
Водночас, щодо стягнення сум банківських послуг у розмірі 10,90 грн. , слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з тим, сплата банківських послуг за перерахування коштів не належить до судових витрат, визначених ч.3 ст.133 ЦПК України, а тому клопотання про стягнення із відповідача 10,90 грн. витрат на банківські послуги за перерахунок коштів за сплату судового збору за подання апеляційної скарги – до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 260, 270, 353 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця,5, код ЄДРПОУ: 40075815) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , понесені витрати у вигляді судового збору на суму 1767,90 грн. 
Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16.07.2026р.

Суддя Покровського  міського суду	  Р. М. Гукова