справа № 619/4857/26
провадження № 3/619/1492/26

ПОСТАНОВА
іменем України
21 серпня 2026 року           м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В., за участю секретаря судового засідання – Вишневської О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
10.07.2026 о 23 год. 01 хв. за адресою: Харківська області, Харківський район, м. Дергачі, вул. Вокзальна, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови. Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я та продуття газоаналізатора Драгер на місці зупинки відмовився, також відмовився давати будь-які пояснення та ставити підпис у протоколі, що зафіксовано на бодікамеру 1113031965/110. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, 10.07.2026 о 23 год. 01 хв. за адресою: Харківська області, Харківський район, м. Дергачі, вул. Вокзальна, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не маючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, притягувався 23.02.2026 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху. 
Враховуючи, що до суду надійшли справи щодо декількох адміністративних правопорушень (№619/4857/26, № 619/4858/26), вчинених однією особою, які розглядаються одночасно одним суддею та з метою всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, вони підлягають об`єднанню в одне провадження, з присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номеру «619/4857/26».
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що не відмовлявся проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому що йому не пропонували його пройти, вважає, що протокол складений з порушеннями. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Положеннями ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті. 
Відповідно до п. 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716192 від 10.07.2026, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України; встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
- даними відеозапису, який підтверджує обставини, викладені в протоколах, зокрема, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився;
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області належності засобу, у якій зазначено, що транспортний засіб CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТСЦ 6341 м. Харків, Харківська область;
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія» водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не значиться; 
- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року, а саме 23.02.2026 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУПАП;
-ксерокопією ID паспорта ОСОБА_1 ;
-довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ;
-довідкою начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_2 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом;
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716195 від 10.07.2026, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містять необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;
-довідкою з інформаційно-комунальної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» начальника САП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 23.02.2026 та накладено штраф у сумі 3 400 грн.
Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що вони є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Доводи про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівник поліції нібито не пропонував йому пройти такий огляд, спростовуються даними відеозапису. З відеозапису вбачається, що працівник поліції належним чином запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній від запропонованого огляду відмовився. Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти медичний огляд, не відповідає фактичним обставинам, зафіксованим на відеозаписі. Отже, посилання ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду як на наслідок неналежного оформлення матеріалів не знаходить свого підтвердження, а його доводи щодо порушень при складанні протоколу спростовуються безпосередніми даними відеозапису.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2 ст. 36 КУпАП).
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним адміністративних правопорушень.
Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За даними інформаційно-аналітичної бази «ІКС ІПНП» посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не значиться.
У випадках, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).
У постанові від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи вказані вище положення законодавства України та релевантну практику Верховного Суду, суд накладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення, передбачене санкціями вказаних вище норм КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що забезпечить реалізацію конституційних засад рівності перед законом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, позбавить особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізації права керування транспортними засобами у законний спосіб на певний строк у подальшому, і, таким чином, сприятиме виконанню завдань КУпАП, підвищенню ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху, запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та створенню безпечних умов для його учасників.
Крім штрафу з позбавленням прав керування, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу або без такого. Разом з тим, відповідно до довідки САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТСЦ 6341 м. Харків, Харківська область. Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати вказаний вид стягнення до ОСОБА_1 .
При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, 283, 284 КУпАП, -
постановив:
Справу про адміністративне правопорушення № 619/4857/26 (номер провадження 3/619/1492/26) об`єднати зі справою про адміністративне правопорушення за №619/4858/26 (номер провадження 3/619/1493/26) про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, присвоївши їм один № справи 619/4857/26, та один номер провадження 3/619/1492/26.
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу:
р/р UA168999980313020149000020001, код за ЄДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081300.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. 

Суддя  О. В. Пруднікова