| | Справа №760/22787/26 3/760/6057/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Сердюк Н.В., за участю представника Київської митниці Державної митної служби України Келеберденка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності відправника міжнародного поштового відправлення

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_3

за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 473 Митного кодексу України,
ВСТАНОВИЛА:

20 квітня 2026 року в зоні митного контролю митного поста «Укрпошта» Київської митниці на території АТ «Укрпошта» за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, проведено митний огляд міжнародного поштового відправлення № ЕЕ192575315IL, яке пересилалося з Держави Ізраїль ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_4, до України ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Під час митного огляду у відправленні виявлено: таблетки у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® DAY CARE» у кількості 30 штук; таблетки у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® NIGHT CARE» у кількості 20 штук; таблетки з маркуванням «BONDORMIN» у кількості 100 штук; таблетки з маркуванням «LORIVAN®» у кількості 60 штук; таблетки з маркуванням «Betmiga 50 mg» у кількості 120 штук; таблетки з маркуванням «Duplex» у кількості 70 штук.

У митній декларації вміст міжнародного поштового відправлення було задекларовано як «солодощі, кава, подарунки».

Листом Київської митниці від 15 травня 2026 року № 7.8-5/20-03/7/10604 зразки таблеток з маркуванням «BONDORMIN» у кількості 100 штук, «LORIVAN®» у кількості 60 штук, «DEXAMOL cold® DAY CARE» у кількості 30 штук та «DEXAMOL cold® NIGHT CARE» у кількості 20 штук направлено до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби для проведення експертного дослідження.

Відповідно до висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 20 травня 2026 року № 1420003203-0228 у складі таблеток у блістерах з маркуванням «BONDORMIN» виявлено бротізолам, а у складі таблеток у блістерах з маркуванням «LORIVAN®» - лоразепам.

Бротізолам та лоразепам відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесені до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю, - Список № 2 Таблиці III.

У складі таблеток з маркуванням «DEXAMOL cold® DAY CARE» та «DEXAMOL cold® NIGHT CARE» виявлено 1-феніл-2-(метиламіно)пропанол, який існує у вигляді оптичних ізомерів - ефедрину та псевдоефедрину. Ефедрин і псевдоефедрин відповідно до зазначеного Переліку віднесені до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, - Список № 1 Таблиці IV.

10 червня 2026 року посадовою особою Київської митниці стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0840/UA100000/2026 за частиною другою статті 473 МК України.

На підставі статті 511 МК України безпосередні предмети порушення митних правил, а саме: таблетки у блістерах з маркуванням «BONDORMIN» у кількості 100 штук; таблетки у блістерах з маркуванням «LORIVAN®» у кількості 60 штук; таблетки у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® DAY CARE» у кількості 30 штук; таблетки у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® NIGHT CARE» у кількості 20 штук, загальною кількістю 210 штук, тимчасово вилучені та розміщені на складі Київської митниці.

У судовому засіданні представник Київської митниці Державної митної служби України Келеберденко В.В. підтримав обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 473 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Водночас у матеріалах справи містяться його письмові пояснення від 03 серпня 2026 року, а також заява-пояснення від 18 серпня 2026 року, яка надійшла до суду 19 серпня 2026 року.

У поданих поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що постійно проживає в Державі Ізраїль, у зв`язку із чим не має фізичної можливості прибути до Києва для участі в розгляді справи, та просив розглянути справу без його участі на підставі наданих письмових пояснень.

За змістом пояснень ОСОБА_1 не заперечував факту пересилання лікарських засобів у міжнародному поштовому відправленні. Зазначив, що лікарські засоби були придбані ним законно в аптечній мережі за відповідними медичними рецептами та призначалися для особистого використання його близькими родичами в Україні за медичними показаннями. Стверджував, що препарати не призначалися для продажу, комерційного використання або розповсюдження третім особам, а пересилалися з гуманітарною метою у зв`язку з воєнним станом і складністю придбання необхідних медикаментів в Україні.

ОСОБА_1 посилався на відсутність у його діях прямого умислу на порушення митних правил, зазначав, що діяв добросовісно, не усвідомлював заборони щодо пересилання зазначених лікарських засобів та не мав наміру приховувати відправлення. Просив закрити провадження на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або застосувати мінімальне передбачене законом стягнення без конфіскації товарів.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, подав письмові пояснення по суті пред`явленого йому порушення митних правил, просив розглянути справу без його участі та не заявляв клопотання про відкладення судового розгляду, суд відповідно до частини четвертої статті 526 МК України вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши представника митного органу, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 та інші матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 28 частини першої статті 4 МК України митні правила - це встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи.

Згідно зі статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні - умисні або з необережності - дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, і запобігання таким правопорушенням.

Частиною першою статті 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що ним не регулюється, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом статей 245, 251, 252, 280 КУпАП та статей 489, 495 МК України суд під час розгляду справи зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна відповідна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також оцінити всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Частиною другою статті 473 МК України передбачено відповідальність за пересилання через митний кордон України у міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу.

Зазначене порушення митних правил тягне за собою конфіскацію відповідних товарів.

Відповідно до частини другої статті 235 МК України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до законодавства України та актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у поштових, у тому числі міжнародних, відправленнях забороняється.

Пунктом 2 Переліку вкладень, заборонених до пересилання у поштових відправленнях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2023 року № 958, встановлено, що у міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, включені до Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.

Указом Президента України від 10 жовтня 2017 року № 316/2017 затверджено Всесвітню поштову конвенцію, підписану від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха.

Відповідно до пункту 2.1 статті 18 Всесвітньої поштової конвенції унесення зазначених у цій статті предметів забороняється в усіх категоріях відправлень. Зокрема, заборонено пересилання наркотичних засобів і психотропних речовин, визначених Міжнародним комітетом з контролю за наркотиками, або інших незаконних речовин, заборонених у країні призначення, а також інших предметів, увезення чи обіг яких заборонено у країні призначення.

З наведених норм випливає, що заборона на пересилання психотропних речовин і прекурсорів у міжнародних поштових відправленнях не залежить від кількості відповідних речовин, законності їх придбання, наявності медичного рецепта, особистої мети використання або відсутності комерційної мети.

Факт пересилання ОСОБА_1 у міжнародному поштовому відправленні № ЕЕ192575315IL товарів, що містять психотропні речовини та прекурсори, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0840/UA100000/2026 від 10 червня 2026 року, актом про проведення митного огляду від 20 квітня 2026 року, митною декларацією та іншими супровідними документами міжнародного поштового відправлення, висновком експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 20 травня 2026 року № 1420003203-0228, відомостями про тимчасове вилучення і місце зберігання товарів, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також безпосередніми предметами порушення митних правил.

Наведені докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують обставини пересилання заборонених товарів і особу їх відправника.

Оцінюючи письмові пояснення ОСОБА_1 , суд враховує, що відповідно до статті 495 МК України пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є одним із передбачених законом джерел доказів та підлягають оцінці в сукупності з іншими матеріалами справи.

Зі змісту поданих пояснень убачається, що ОСОБА_1 не заперечував ані факту формування та направлення міжнародного поштового відправлення, ані факту знаходження в ньому зазначених лікарських засобів. Навпаки, він повідомив обставини їх придбання, мету пересилання та осіб, для яких вони призначалися. Отже, його письмові пояснення у сукупності з відомостями міжнародного поштового відправлення та митною декларацією підтверджують, що саме ОСОБА_1 був відправником відповідних товарів.

Посилання ОСОБА_1 на законність придбання лікарських засобів, наявність рецептів, особисте призначення препаратів та відсутність комерційної мети не спростовують наявності об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 473 МК України.

Предметом правової оцінки у цій справі є не законність придбання лікарських засобів у Державі Ізраїль і не мета їх подальшого використання, а дотримання встановленої законодавством України заборони на пересилання психотропних речовин та прекурсорів у міжнародних поштових відправленнях.

Заявлена ОСОБА_1 гуманітарна мета пересилання може характеризувати мотив його дій, однак не змінює правового режиму товарів та не скасовує встановленої законом заборони на їх пересилання у міжнародному поштовому відправленні. Приватне направлення лікарських засобів родичу саме по собі не створює передбаченого законом винятку із вимог частини шостої статті 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та частини другої статті 235 МК України.

Суд також не погоджується з доводами ОСОБА_1 про відсутність складу правопорушення виключно через відсутність прямого умислу.

За змістом статті 458 МК України порушення митних правил може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Відповідно до статті 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа не передбачала можливості настання наслідків своєї дії, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Як відправник міжнародного поштового відправлення ОСОБА_1 повинен був повідомити достовірні відомості про його вміст та перевірити можливість пересилання відповідних товарів через митний кордон України.

Натомість у митній декларації вміст відправлення було зазначено як «солодощі, кава, подарунки», хоча фактично у ньому знаходилися лікарські засоби, зокрема препарати, що містять психотропні речовини та прекурсори. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечив наведеного змісту митної декларації та не повідомив обставин, які б свідчили, що відповідні відомості були внесені іншою особою без його відома.

За таких обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 як відправник повинен був і мав можливість перевірити правила пересилання лікарських засобів та достовірно зазначити їх у митній декларації, однак не зробив цього, тобто вчинив порушення митних правил з необережності.

Законність придбання лікарських засобів та відсутність мети їх продажу не спростовують цього висновку, оскільки комерційна мета, незаконне походження товарів або їх подальший збут не є обов`язковими ознаками складу порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 473 МК України.

Посилання ОСОБА_1 на статтю 62 Конституції України також не спростовують установлених судом обставин. Висновок про його винуватість ґрунтується не на припущеннях, а на сукупності належних, допустимих, достовірних і взаємопов`язаних доказів, які підтверджують як подію порушення митних правил, так і вчинення його ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи ОСОБА_1 не спростовують сукупності досліджених доказів і не дають підстав для закриття провадження відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали у пересиланні через митний кордон України в міжнародному поштовому відправленні товарів, заборонених до пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу, суд кваліфікує за частиною другою статті 473 МК України.

Строк накладення адміністративного стягнення, встановлений частиною першою статті 467 МК України, на час розгляду справи не закінчився.

Обставин, які відповідно до статті 247 КУпАП виключають провадження у справі, судом не встановлено.

Щодо прохання ОСОБА_1 застосувати стягнення без конфіскації суд зазначає, що санкція частини другої статті 473 МК України передбачає конфіскацію відповідних товарів і не містить альтернативного виду адміністративного стягнення. Тому суд не наділений повноваженнями застосувати інший, більш м`який вид стягнення або залишити безпосередні предмети порушення митних правил у власності відправника.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його обставини, форму вини ОСОБА_1 та його письмові пояснення, суд доходить висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року становить 3328 грн, тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.

Керуючись статтями 458, 467, 473, 486, 487, 489, 495, 511, 522, 526-529, 541 Митного кодексу України, статтями 9, 11, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 473 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: таблеток у блістерах з маркуванням «BONDORMIN» у кількості 100 штук; таблеток у блістерах з маркуванням «LORIVAN®» у кількості 60 штук; таблеток у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® DAY CARE» у кількості 30 штук; таблеток у блістерах з маркуванням «DEXAMOL cold® NIGHT CARE» у кількості 20 штук, загальною кількістю 210 штук, тимчасово вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0840/UA100000/2026 від 10 червня 2026 року та розміщених на складі Київської митниці.

Постанова в частині конфіскації виконується державним виконавцем у встановленому законом порядку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача за ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 на зазначені ним поштову та електронну адреси.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником або Київською митницею Державної митної служби України до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Н.В. Сердюк