Справа № 591/3919/26
Провадження № 2/591/1439/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року м. Суми 

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в особі представника – ОСОБА_2 , до відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області, вул. Воскресенська, 7, м. Суми, код ЄРДПОУ 37970404, Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, проспект Перемоги, буд. 6 м. Суми, код ЄРДПОУ 402211137, про стягнення безпідставно набутих коштів,
установив:
10.04.2026 позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 51000 грн, виконавчого збору 5100 грн.
Позов обґрунтований тим, що 06.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП № X 10/25-238 від 06.11.2025 стосовно ОСОБА_1 , за якою на позивача накладено штраф у розмірі 25500,00 грн. 25.12.2025 Зарічним відділом ДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження на виконання вказаної постанови та постановлено стягнути з позивача штраф в сумі 51000,00 грн, виконавчий збір у розмірі 5100,00 грн. 29.12.2025 позивачем сплачено кошти за вказаним виконавчим провадженням та 30.12.2025 виконавче провадження закінчено через повну сплату боргу позивачем. 27.02.2026 рішенням суду скасовано постанову № X 10/25-238 від 06.11.2025, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Отже після скасування постанови № X 10/25-238 від 06.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, позивач має право на підставі статті 1212 ЦК України на стягнення суми перерахованих коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, тому з бюджету підлягає стягненню сплачені позивачем кошти у розмірі 56100,00 грн. З даними вимогами позивач звернувся до суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2026 матеріали справи передані на розгляд судді Зері Ю.О.
15.04.2026 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 21.07.2026.
ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву, проти позову заперечує, вважає себе неналежним відповідачем, оскільки є відокремленим підрозділом без статусу юридичної особи, а тому не може нести юридичну відповідальність, а також зазначає, що законодавством регламентовано питання повернення суми сплаченого штрафу за адміністративне правопорушення у разі скасування рішення суб`єкта владних повноважень, що стало підставою для накладення стягнення, у судовому порядку, за поданням органу, що контролює справляння надходжень до бюджету, на підставі поданої платником заяви.
ІНФОРМАЦІЯ_3 також подав відзив на позовну заяву, проти позову заперечує та зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки повернення коштів, сплачених позивачем на підставі постанови, яку було скасовано у судовому порядку, відбувається відповідно до Порядку № 787, тобто у позасудовому порядку.
21.07.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 подав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.
Інші учасники представників у судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомляли, неприбуття представників не перешкоджає проведенню судового засідання.
Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
06.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП № X 10/25-238 стосовно ОСОБА_1 , якою постановлено стягнути з позивача 25500,00 грн. штрафу.
18.11.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшов адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому представник позивача просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 10/25-238 від 06.11.2025.
25.12.2025 Зарічним відділом ДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 79884793 з виконання спірної постанови, постановлено стягнути з позивача штраф в сумі 51000,00 грн, виконавчий збір у розмірі 5100,00 грн. 
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4693264088.1 від 29.12.2025 позивачем сплачено кошти за вказаним виконавчим провадженням.
30.12.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 79884793 через сплату боргу позивачем, на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
27.02.2026 Зарічним районним судом м. Суми у справі № 591/13047/25 ухвалено рішення, яким скасовано постанову № X 10/25-238 від 06.11.2025, справу про адміністративне правопорушення закрито. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2026 у справі № 591/13047/25 набрало законної сили 10.03.2026.
Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини справи вказують на наявність спору щодо повернення коштів, сплачених позивачем на виконання постанови про накладення адміністративного штрафу після скасування постанови, якою такий штраф застосовано.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За приписами частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (відповідний висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).
Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, визначений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент сплати 29.12.2025 позивачем штрафу у розмірі 51000,00 грн юридична підстава для такої сплати існувала, оскільки була чинною постанова про накладення адміністративного стягнення № Х 10/25-238 від 06.11.2025.
Надалі з огляду на скасування постанови судом відповідна юридична підстава відпала.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21 зроблено висновок, що сплачену до Державного бюджету України суму адміністративно-господарського штрафу після того, як підстава такого перерахування відпала (зокрема у разі скасування адміністративним судом постанови про застосування такого штрафу), господарський суд може стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як таку, що утримується у бюджеті без достатньої правової підстави (п. 39).
У пункті 53 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави.
У державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади (частини перша та друга статті 326 ЦК України).
Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України), яка діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).
Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (частина перша статті 170 ЦК України).
Держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення (стаття 174 ЦК України).
За змістом абзацу першого частини третьої статті 17 ЦК України орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.
Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій (частина друга статті 45 БК України у редакції, чинній на час звернення до суду).
Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) – за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзаци перший і п`ятий пункту 5 розділу І Порядку № 787 у редакції, чинній на час звернення до суду).
У випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (частина друга статті 17 ЦК України). Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду (абзац другий частини третьої статті 17 ЦК України).
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 ЦК України).
Аналізуючи викладені обставини, суд доходить висновку, що після скасування судом постанови про накладення на ОСОБА_1 стягнення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 25000,00 грн. останній, згідно зі статтею 1212 ЦК України, має право на звернення до суду з позовом про стягнення суми перерахованих коштів до Державного бюджету України, як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави.
При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.
Аналогічну позицію висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №910/23967/16.
За наведених вище обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про відшкодування сплаченого адміністративного штрафу в розмірі 51000,00 грн та 5100,00 грн виконавчого збору підлягають задоволенню. При цьому відшкодування належить проводити шляхом стягнення з Державного бюджету України вказаних сум, а не за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 12, 76, 81, 141, 142, 247, 265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відшкодування сплаченого адміністративного штрафу у розмірі 51000,00 грн, 5100,00 грн сплаченого виконавчого збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
Третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області, вул. Воскресенська, 7, м. Суми, код ЄРДПОУ 37970404.
Третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, проспект Перемоги, буд. 6 м. Суми, код ЄРДПОУ 402211137.

Суддя Ю. О. Зеря