П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/1786/26	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року, прийняте у складі суду судді Гордієнко Т.О. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка полягає у не оформленні та не направленні на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення останнього станом на 01.01.2026 року для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2026 року та зобов`язати вчинити ці дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального права та проігноровано усталену практику Верховного Суду, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 3028 грн. в 2025 році до 3328 грн. в 2026 році, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 9 Закону України "про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Апелянт вказує, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється не за Постановою Кабінету Міністрів України № 988, а за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справам № 400/5544/24, № 400/1571/25 та № 400/2037/26.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є підполковником податкової міліції у запасі, пенсіонер Державної податкової служби України, який перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 2010 року.
Відповідач на звернення позивача від 04.02.2026 надав відповідь від 09.02.2026 № 25/6р, в якій зазначив, що «перерахунок пенсій здійснюється відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. З огляду на зазначене, на даний час у ГУ ДФС у Миколаївській області відсутні підстави для підготовки та надання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2026».
Не погоджуючись із відмовою у видачі довідки, позивач звернувся до суду з позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для видачі позивачу оновленої довідки грошового забезпечення з прожитковим мінімумом встановленим станом на 01.01.2026 немає.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ) визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Додатком 1 до Постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, в тому числі затверджені схеми тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції апарату Державної фіскальної служби згідно з додатком 9; схеми тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10; схеми тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції державних податкових інспекцій Державної фіскальної служби згідно з додатком 11.
Згідно з пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції на дату прийняття та після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що правове регулювання діяльності підрозділів податкової міліції здійснювалося розділом XVІІІ-2 Податкового кодексу України , який виключено на підставі Закону № 1797-VIII від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (застосовується з 25.09.2021)
Також, 25.03.2021 набув чинності Закон України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28.01.2021 № 1150-ІХ, п.4 «Прикінцевих та Перехідних положень» якого визначено, що за колишніми працівниками податкової міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб, встановлені Законом України "Про Національну поліцію". Особам рядового і начальницького складу податкової міліції, звільненим із служби за віком, через хворобу, гарантується безоплатне медичне обслуговування у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 5 «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону №1150-ІХ внесено зміни, зокрема у частині третій статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова «(міліції), які» замінити словами «(міліції та податкової міліції), які».
Тобто, ч. 3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ набула наступної редакції: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.»
Підпункт 4 пункту 5 «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону №1150-ХІ набрав чинності з дня оголошення Кабінетом Міністрів України про початок діяльності Бюро економічної безпеки України, тобто з моменту прийняття Кабінетом Міністрів України розпорядження від 24.11.2021 №1493-р «Про початок діяльності бюро економічної безпеки».
У той же час Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988 від 11.11.2015, яка набрала чинності 02.12.2015 та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок №260).
Пунктом 3 Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядком №260 установлені також додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (п. 4 Порядку № 260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п. 5 Порядку № 260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (п. 6 Порядку № 260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п. 7 Порядку № 260); надбавка за почесне звання "заслужений" (п. 8 Порядку № 260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 Порядку № 260); доплата за вчене звання (п. 10 Порядку № 260); доплата за службу в нічний час (п. 11 Порядку № 260).
Таким чином колегія суддів зазначає, що у колишніх працівників податкової міліції з 25.11.2021 виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а не для військовослужбовців та деяких інших осіб на підставі Постанови № 704, як зазначає позивач.
Натомість, слід зазначити, що Постанова №988 від 11.11.2015 року, яка передбачає види грошового забезпечення поліцейських, на відміну від Постанови №704, не передбачає визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Всупереч доводам апелянта, застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, визначено саме Постановою №704, а не Законом №2262-ХІІ, тобто розповсюджуються виключно на військовослужбовців, а не на поліцейських та прирівняних до останніх співробітників органів податкової міліції.
Посилання апелянта на висновки Миколаївського окружного адміністративного суду по справам № 400/5544/24, № 400/1571/25 та № 400/2037/26 апеляційний суд відхиляє, оскільки згідно положень ст. 242 КАС України, врахуванню судом підлягають висновки виключно Верховного Суду, а згідно вимог ч.7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. 
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька