ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
14 вересня 2026 року | Справа № 280/5335/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» 
до Тернопільської митниці 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі по тексту – позивач) до Тернопільської митниці (далі по тексту – відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2026/000302/1 від 12.05.2026;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» судові витрати по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ТД «АМТ» надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням викладеного вважає спірне рішення про коригування митної вартості товарів протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
05.06.2026 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач 18.06.2026 подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих товариством документах містяться розбіжності. Також, надані позивачем документи не підтверджують усі числові значення складових митної вартості. При цьому, митним органом установлено, що вартість імпортованого товару є вищою, ніж заявлена позивачем. Наведене зумовило прийняття оскаржуваного рішення, у графі 33 якого містяться обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. За таких обставин просить у задоволенні позову відмовити.
Крім того, 18.06.2026 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та/або з викликом сторін.
22.06.2026 ухвалою суд відмовлено у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про призначення розгляду справи №280/5335/26 у порядку загального позовного провадження та/або з викликом сторін.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (код ЄДРПОУ 42822115) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є оптова неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).
22.07.2025 між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (Покупець) та «SHANDONG HANWO AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD.» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № HN/5.
На виконання вимог вищезазначеного контракту, з урахуванням Специфікації № 2026-5 від 17.11.2025р. та рахунку-фактури № HN2026-5 від 22.12.2025р. було здійснено поставку ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» товарів, а саме: тракторів для сільськогосподарських робіт торговельної марки «HANWO», модель HANWO 404DXU.
Для здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача подано до митного органу електронну митну декларацію (ЕМД) № 26UA403070005257U5 від 11.05.2026 в якій заявлено до митного оформлення такі товари:
Товар 1: «Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 10шт., марка - HANWO, модель - 404DXU, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2544см3, потужність двигуна - 29.5кВт/40к.с, номери шасі/заводські номери: 1D221TEZ7S2L20565 (двигун НОМЕР_1 ); 1D221TEZ3S2L20563 (двигун L821141241B); 1D221TEZ1S2L20562 (двигун L821141226B); 1D221TEZ5S2L20564 (двигун L821141220B); 1D221TEZ2S2L20568 (двигун L821141276B); 1D221TEZ6S2L20573 (двигун L821141243B); 1D221TEZ8S2L20574 (двигун L821141247B); 1D221TEZ5S2L20581 (двигун L821141237B); 1D221TEZ4S2L20589 (двигун L821141244B); 1D221TEZ0S2L20590 (двигун L821141258B). Календарний рік виготовлення - 2026. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: "SHANDONG HANWO AGRICULTURAL EQUIPMENT" CO., LTD».
Автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» згенеровано форми митного контролю та необхідні до виконання митні процедури:
«000 Інформаційне повідомлення»; 
«105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення»; 
«106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів»
Митниця направила уповноваженій особі повідомлення з вимогою надання додаткових документів наступного змісту:
«Повідомлення від митниці декларанту. Відповідно до п. 2 ст. 264 МКУ прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів. Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; -за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; -транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; -якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У зв`язку із тим, що документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.».
На вимогу митного органу позивачем направлено лист №110505 від 11.05.2026, товариство додатково надало митниці виписку з власного банківського рахунку за грудень 2025 року та повідомило митницю про протиправність вимог митниці про надання інших додаткових документів, зазначивши, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
За результатами розгляду поданих позивачем документів, митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000302/1 від 12.05.2026, відповідно до якого зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не надано документів, що підтверджують митну вартість товару.
З урахуванням положень пункту 2 частини 3 статті 52 МК України позивачем подано нову митну декларацію ЕМД № 26UA403070005444U8 від 14.05.2026р. із застосуванням індивідуальної гарантії ПРАТ «УПСК» № 26UA1200120019UP9 від 13.05.2026р., реквізити котрої вказані в графі “В” “Подробиці розрахунків” даної ЕМД.
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000302/1 від 12.05.2026 року позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).
За правилами ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Частиною 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.
При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі № 160/3913/25.
Необхідно зауважити, що Законом України від 05.10.2006 № 227-V "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м. Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).
Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.
Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.
Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".
Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.
Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки поданих декларантом документів розбіжностей. В свою чергу, наведені обставини, на думку митниці, викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості.
Надаючи оцінку доводам митниці щодо наявності таких розбіжностей, суд звертає увагу на наступне.
Щодо твердження митниць стосовно ненадання документів, що підтверджують витрати на транспортування, перевантаження, навантаження вивантаження та обробку оцінюваних товарів, щодо викладених зауважень, судом встановлено наступне.
Так, перевезення товару здійснювалось на підставі Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025р., укладеного з «Global Container Lines SIA». 
На підтвердження транспортної складової митної вартості Позивачем було подано митниці Договір, Заявку №69 від 29.12.2025р., коносамент № BW25121217 від 05.01.2026р., супровідний документ Т1 № 26PL322080NS8PHTM1 від 09.03.2026р., залізничну накладну №31528489 від 16.03.2026р., товарно-транспортну накладну №000135456 від 30.03.2026р., рахунок №G260304-16 від 04.03.2026р., довідку про транспортні витрати б/н від 04.03.2026р. та акт виконаних робіт б/н від 30.03.2026р., а листом №110505 від 11.05.2026р. додатково надано пояснення щодо достатності поданих документів. 
Вказані документи у своїй сукупності повністю підтверджують як сам факт перевезення товару, так і числове значення транспортної складової митної вартості. 
Зокрема, Заявкою №69 від 29.12.2025р. сторонами погоджено мультимодальний маршрут перевезення товару: Port QINGDAO, China / Циндао, Китай — Gdansk, Poland / Гданськ, Польща — Ternopil, Ukraine / Тернопіль, Україна, тип транспортного засобу: судно-контейнеровоз та залізничний транспорт, а також загальну вартість послуг за вказаним маршрутом у сумі 21 450,00 доларів США за 5 контейнерів 5х40HQ, тобто 4290,00 доларів США за один контейнер. 
З цієї суми Позивачем було включено до митної вартості лише витрати на перевезення товару до місця ввезення на митну територію України у сумі 3400,00 доларів США, а саме: морський фрахт за маршрутом Кінгдао, Китай — Гданськ, Польща у сумі 2400,00 доларів США та міжнародну залізничну доставку за маршрутом Гданськ, Польща — митний перехід Мостиська-Пшемисль у сумі 1000,00 доларів США. 
Вартість доставки по маршруту митний перехід Мостиська-Пшемисль — Тернопіль, Україна у сумі 890,00 доларів США до митної вартості не включалась, оскільки такі витрати понесені після ввезення товару на митну територію України та не є витратами на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України. 
Таким чином, до митної вартості було включено саме ту частину транспортних витрат, яка відповідно до положень ч.10 ст.58 МК України підлягає включенню до митної вартості товарів.
Щодо витрат на перевантаження контейнера, що відповідно до п. 3.3. Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025р., у випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інший транспортний засіб в проміжному порту або терміналі вартість даного перевантаження включається в загальну вартість перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт. 
Таким чином, перевантаження контейнера не є окремою додатковою витратою, яка повинна підтверджуватись окремим рахунком або окремим актом, оскільки відповідно до умов Договору така вартість включається до загальної вартості перевезення та фактично відображена у рахунку, довідці про транспортні витрати і акті виконаних робіт. 
Щодо посилання митниці на відсутність відомостей про вартість витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, зазначаємо наступне. 
Митним органом безпідставно ототожнено різні за своєю правовою та економічною природою витрати: витрати на завантаження товару на борт судна в порту відвантаження, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи, пов`язані з контейнером у процесі перевезення, а також витрати на обробку контейнера під час виконання мультимодального перевезення.
Вказані витрати або вже включені до контрактної ціни товару за умовами поставки FOB, або охоплюються загальною вартістю транспортно-експедиторських послуг, що прямо підтверджується поданими до митного оформлення документами. 
Так, товарна партія поставлялась на умовах FOB Qingdao згідно з міжнародними торговельними правилами Інкотермс-2010. 
Відповідно до п.п. 3.1.1 Контракту № HN/5 від 22.07.2025р., у разі використання правил Інкотермс FOB продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в погоджену дату або в межах погодженого строку в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу товару.
Цим же пунктом Контракту передбачено, що ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки товару в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. 
Отже, витрати на доставку товару до порту відвантаження та завантаження товару на борт судна за умовами FOB вже включені до контрактної ціни товару та не є окремою витратою Позивача, яка повинна додатково підтверджуватись окремими рахунками, актами чи платіжними документами. 
Крім того, відповідно до п. 4.2 Контракту № HN/5 від 22.07.2025р., у ціну Товару включена вартість упаковки і маркування. Отже, витрати, пов`язані з пакуванням, маркуванням та підготовкою товару до транспортування, також вже включені до контрактної ціни товару та не є окремими витратами Позивача. 
Щодо навантажувально-розвантажувальних робіт та обробки контейнера під час транспортування, зазначаємо, що такі витрати охоплюються умовами Договору та документально підтверджені рахунком, довідкою про транспортні витрати і актом виконаних робіт.
Відповідно до п. 2.17. Договору, Замовник зобов`язується оплатити фрахт, послуги із завантаження-розвантаження, стивідорні витрати (якщо такі є), витрати за понаднормове використання лінійного контейнерного обладнання, а також інші взаємоузгоджені платежі, що належать Виконавцю, за виконані послуги з перевезення та оброблення вантажів згідно з тарифами. Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість транспортних витрат зазначається в інвойсі Виконавця, а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю перевезення (морський фрахт, наземне перевезення), а також усі інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажів. 
Отже, умовами Договору прямо передбачено, що вартість транспортних витрат та інших платежів, пов`язаних з перевезенням вантажу, визначається в інвойсі Виконавця. Саме тому відсутність окремого рядка щодо навантажувальнорозвантажувальних робіт у рахунку, довідці та акті не свідчить про непідтвердження таких витрат, оскільки їх вартість охоплена загальною вартістю транспортноекспедиторських послуг, визначеною Виконавцем відповідно до умов Договору. 
На виконання умов Договору та Заявки Виконавцем було виставлено рахунок, згідно з яким загальна вартість транспортно-експедиторських послуг за погодженим маршрутом склала 21 450,00 доларів США. Аналогічні відомості містяться в довідці про транспортні витрати та акті виконаних робіт. 
Отже, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи та обробку контейнера, які виникали в процесі організації перевезення, не є окремими непідтвердженими витратами Позивача, оскільки вони охоплюються погодженою сторонами комплексною вартістю транспортно-експедиторських послуг та підтверджені поданими до митного оформлення документами. 
Пункт 11 Заявки №69, на який посилається митниця, стосується виключно відсутності додаткових витрат понад узгоджену сторонами загальну вартість доставки за маршрутом Циндао — Тернопіль у сумі 21 450,00 доларів США за 5 контейнерів, тобто у ньому взагалі не ведеться мова про замовлення будь-яких послуг. Більш того, наявність у пункті 11 Заявки позначки про відсутність додаткових витрат підтверджує, що жодних окремих додаткових витрат за навантажувальнорозвантажувальні роботи, обробку контейнера або інші супутні операції понад погоджену комплексну ставку не виникало і окремі рахунки за такі послуги не виставлялися. З
а таких обставин твердження митниці про відсутність відомостей щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару є безпідставним, оскільки витрати на завантаження товару на борт судна в порту відвантаження включені до контрактної ціни товару згідно п. 3.1.1 Контракту; витрати на пакування, маркування та підготовку товару до транспортування включені до контрактної ціни товару згідно п. 4.2 Контракту; а витрати на завантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару передбачені п. 2.17 Договору, а їх вартість як складова транспортних витрат відображається в інвойсі Виконавця відповідно до п. 3.1 Договору та додатково підтверджується відомостями акту виконаних послуг та довідкою про транспортні витрати. 
Будь-які інші додаткові витрати понад погоджену сторонами загальну вартість перевезення у сумі 21 450,00 доларів США за 5 контейнерів не виникали, що підтверджується Заявкою. 
Отже, подані Позивачем документи містили всі необхідні відомості щодо числового значення транспортної складової митної вартості товару, а висновок митниці про неможливість її перевірки є необґрунтованим.
Щодо твердження митниці про невідповідність напису в коносаменті даним, зазначеним у рахунку в частині сплати за перевантаження, зазначаємо наступне. Посилання митниці на напис у коносаменті «Global Container lines Latvija SIA’s responsibility ceases at port of discharge» є безпідставним, оскільки зазначений напис стосується меж відповідальності перевізника саме за морським перевезенням вантажу до порту розвантаження, а не спростовує факту подальшого перевезення товару в межах погодженого сторонами мультимодального маршруту. 
Зміст такого напису свідчить лише про те, що відповідальність морського перевізника за коносаментом припиняється у порту розвантаження, тобто в порту Gdansk, Poland. Водночас після завершення морського етапу перевезення товар не припиняв переміщення за погодженим маршрутом, а надалі переміщувався залізничним транспортом у межах того самого мультимодального перевезення. 
Саме такий мультимодальний маршрут був погоджений сторонами у Заявці, в якій прямо зазначено маршрут проходження вантажу та тип транспортного засобу: Container vessel + Railway transport (platforms) / Судно типа контейнеровоз + залізничний транспорт (платформи). 
Отже, припинення відповідальності морського перевізника у порту розвантаження не означає відсутності подальшого перевезення або витрат, пов`язаних із таким перевезенням. Навпаки, цей напис узгоджується з характером мультимодального перевезення, за яким після завершення морського етапу в порту Gdansk, Poland розпочинається наступний етап перевезення — міжнародна залізнична доставка вантажу до митного переходу Мостиська-Пшемисль та надалі до Тернополя, Україна. 
Коносамент визначає умови та межі відповідальності за морським перевезенням, однак не є документом, який визначає повний склад, вартість або порядок оплати всіх транспортно-експедиторських послуг, наданих Позивачу за Договором. Повна вартість таких послуг визначена сторонами у рахунку, довідці та акті. 
Таким чином, напис у коносаменті про припинення відповідальності морського перевізника у порту розвантаження не суперечить поданим документам, а лише відображає завершення морського етапу перевезення та перехід вантажу до наступного етапу мультимодального перевезення — залізничної доставки.
За таких обставин посилання митниці на напис у коносаменті не підтверджує наявності будь-яких додаткових непідтверджених витрат Позивача та не впливає на числове значення заявленої митної вартості товару. 
Щодо твердження митниці про невідповідність виду Заявки фактичному виду перевезення, зазначаємо наступне. 
У самій Заявці прямо зазначено мультимодальний маршрут проходження вантажу та тип транспортного засобу: Container vessel + Railway transport (platforms) / Судно типа контейнеровоз + залізничний транспорт (платформи). 
Отже, сторонами з самого початку було погоджено саме мультимодальне перевезення із використанням морського та залізничного транспорту, що повністю відповідає фактичному маршруту перевезення, зазначеному у коносаменті, супровідному документі Т1, залізничній накладній, рахунку, довідці та акті. 
Зазначення у назві Заявки слів «на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту)» не спростовує її змісту, оскільки в самій Заявці чітко визначено мультимодальний маршрут перевезення та використання залізничного транспорту після морського перевезення. 
Таким чином, твердження митниці про невідповідність виду Заявки фактичному виду перевезення є формальним та не впливає на числове значення митної вартості товару. 
Щодо твердження митниці про відсутність документів, що підтверджують зберігання товарів, зазначаємо наступне. 
У графі 33 оскаржуваного Рішення митниця посилається на коносамент, супровідний документ Т1 та залізничну накладну і робить висновок про те, що товар до перезавантаження на потяг перебував на зберіганні в порту. 
Тобто митниця фактично ототожнила проміжок часу між завершенням морського етапу перевезення, оформленням транзитного документа та оформленням залізничної накладної із платним зберіганням товару. 
Однак сам по собі проміжок часу до оформлення залізничної накладної (в даному випадку – 7 днів) не свідчить про виникнення у Позивача окремих витрат на зберігання товару. Такий період є звичайним технологічним періодом у межах мультимодального перевезення, необхідним для виконання операцій після прибуття контейнера до порту Gdansk, а саме: вивантаження контейнера із судна, його обробки в порту, оформлення транзитних документів, підготовки контейнера до подальшого залізничного перевезення та передачі його на залізничний транспорт. 
Зазначений період є періодом технологічного перебування контейнера в порту у межах організації подальшого перевезення та не доводить факту надання Позивачу окремої платної послуги зі зберігання товару. 
Митний орган не встановив, що протягом зазначеного періоду Позивачу були надані саме платні послуги зі зберігання товару, не зазначив, ким такі послуги нібито надавалися, на підставі якого договору, за яким тарифом, у якій сумі, чи виставлявся за такі послуги рахунок та чи виник у Позивача обов`язок з їх оплати. 
Натомість подані Позивачем документи підтверджують узгоджену загальну вартість перевезення за погодженим сторонами маршрутом. Жодних окремих витрат на зберігання товару Позивач не поніс, окремі рахунки, акти або інші документи щодо платного зберігання товару Позивачу не виставлялися, а тому об`єктивно не могли бути надані митному органу. 
Відтак ненадання документів про зберігання товару не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки митний орган не довів ані факту надання таких послуг, ані факту понесення Позивачем відповідних витрат, ані їх впливу на числове значення митної вартості товарів. 
Таким чином, твердження митниці про ненадання документів щодо зберігання товарів є безпідставним, оскільки період між оформленням супровідного документа Т1 та залізничної накладної є технологічним періодом, пов`язаним із вивантаженням, обробкою контейнера, оформленням документів та переданням його на залізничне перевезення, а окремі витрати на зберігання товару Позивачем не понесені, не підлягали оплаті та, відповідно, не могли впливати на числове значення митної вартості товарів. 
З викладеного вбачається, що подані Позивачем документи у своїй сукупності повністю підтверджують як сам факт перевезення оцінюваного товару за погодженим сторонами мультимодальним маршрутом, так і числове значення транспортної складової митної вартості. Вартість перевезення визначена Виконавцем у рахунку відповідно до умов Договору, підтверджена довідкою про транспортні витрати та актом виконаних робіт, а до митної вартості Позивачем включено лише ту частину транспортних витрат, яка понесена до місця ввезення товару на митну територію України. Жодних окремих додаткових витрат, які б не були враховані у погодженій сторонами вартості перевезення та мали вплив на числове значення митної вартості, Позивач не поніс. Відтак висновки митниці про непідтвердження транспортної складової митної вартості, відсутність відомостей щодо витрат наперевантаження, навантаження, вивантаження, обробку товару та зберігання товару є необґрунтованими, формальними та такими, що не можуть бути підставою для відмови у визнанні митної вартості товару за основним методом.
Щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення, суд зазначає, що зовнішньоекономічним контрактом № HN/5 від 22.07.2025 (п.3.5, 3.6), його Сторонами узгоджено перелік документів, які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Таким чином підприємство, в рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені його умовами.
При цьому, копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Разом із тим, частина 5 статті 53 Митного кодексу України прямо забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Також, з приводу ненадання декларації країни відправлення, Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17 висловив наступну правову позицію: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Таким чином, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу України.
Окрім того, суд зазначає, що відповідачем в межах розгляду даної адміністративної справи не обґрунтовано чому документи, надані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації
Крім того, вказані документи не є документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України, а тому їх зміст жодним чином не впливає на митну вартості товарів.
Відтак, сумніви митного органу суд визнає необґрунтованими та безпідставними.
Також безпідставними є доводи відповідача про ненадання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу, оскільки останнім не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі або неподання таких документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано витребувано додаткові документи, а вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості недоліки у поданих позивачем документах спростовані в ході судового розгляду справи.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Приписами статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Суд звертає увагу, що, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не надано будь-яких пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії подібного товару, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості товару із застосуванням другорядного методу.
Такий підхід прямо суперечить положенням ст. 60 Митного кодексу України.
Суд також зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Зазначене відповідає усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова від 02.03.2021 у справі № 380/842/20, від 23.02.2021 у справі № 805/5039/16-а, від 24.12.2020 у справі № 808/1676/16 тощо).
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662 грн 40 коп. згідно платіжної інструкції № 2907709726 від 20.05.2026, інших судових витрат не заявив.
Отже, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) до Тернопільської митниці (46004, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38,код ЄДРПОУ 43985576) про визнання протиправними та скасування рішення щодо визначення (корегування) митної вартості товару - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000302/1 від 12.05.2026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14.09.2026

Суддя Р.В.Сацький