Справа № 650/6369/25
провадження № 2/650/1343/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року	селище Велика Олександрівка	

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря судового засідання Завістовської Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати договір оренди землі № 652060004000573 від 30.06.2011, укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 40614972 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 червня 2011 року між спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі № 652060004000573 щодо земельної ділянки площею 9,67 га з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016, розташованої на території Максимогорківської, а на даний час Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
19 грудня 2014 року сторону орендаря за договором змінено з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», 28 грудня 2017 року – на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а 17 квітня 2025 року право оренди відчужено на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн. Відповідно до додаткової угоди від 28 грудня 2017 року орендна плата визначена у грошовій формі в розмірі 6,65 відсотка нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди та підлягає внесенню до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 30 листопада 2027 року.
Позивач вказує, що орендна плата за користування земельною ділянкою не нараховувалася та не виплачувалася за 2022, 2023 та 2024 роки. За розрахунком позивача річний розмір орендної плати становить 19 454,05 грн, а загальний розмір несплаченої орендної плати за три роки – 58 362,15 грн. Самостійної вимоги про стягнення цієї суми у даній справі не заявлено; факт повної несплати орендної плати наводиться як підстава для розірвання договору.
На підтвердження невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати представник позивача послався на інформацію органів ДПС про отримані позивачем доходи, відповідно до якої за 2022, 2023 та 2024 роки виплата орендної плати відповідачами не відображена. Крім того, до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» направлялися адвокатські запити з вимогою надати інформацію та документи про нарахування і виплату орендної плати, однак документів, які підтверджували б здійснення платежів, позивачу не надано.
Представник позивача вважає, що повна несплата орендної плати за 2023 та 2024 роки утворює два окремі випадки невиконання основного обов`язку орендаря та є систематичною несплатою орендної плати у розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. При цьому у позові також зазначено про несплату за 2022 рік, який охоплював період тимчасової окупації території, де розташована земельна ділянка.
Щодо 2023 та 2024 років представник позивача заперечує наявність передбачених частиною шостою статті 762 ЦК України підстав для повного звільнення орендаря від внесення орендної плати. Зазначає, що відповідач не надав доказів фактичного забруднення вибухонебезпечними предметами саме земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016, не підтвердив проведення її індивідуального огляду чи існування заборони на використання цієї ділянки, а також не повідомляв орендодавця про неможливість користування нею.
Представник позивача послався на лист Новорайської сільської військової адміністрації від 23 вересня 2025 року № 01-12/2934/25, у якому інформація надана безпосередньо, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016. У листі зазначено, що окремих розпоряджень про визнання цієї земельної ділянки непридатною для використання не приймалося, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не брало участі в обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, які перебували у його оренді, тоді як окремі інші землекористувачі співпрацювали з групами розмінування або фінансували такі роботи з метою швидшого повернення земель до господарського використання.
Крім того, позивач зазначив, що розпорядження військових адміністрацій щодо надання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» пільг зі сплати місцевих податків і зборів приймалися у сфері публічно-правових відносин з огляду на потенційну загрозу забруднення значних масивів земель вибухонебезпечними предметами та не припиняють приватноправового обов`язку орендаря сплачувати орендну плату власнику приватної земельної ділянки.
На підтвердження того, що після деокупації господарська діяльність на території Бериславського району не була абсолютно неможливою, представник позивача послався на відповіді ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021», відповідно до яких окремі суб`єкти господарювання здійснювали обстеження земель, за можливості відновлювали сільськогосподарську діяльність та сплачували орендну плату власникам земельних ділянок.
До позовної заяви також долучено нотаріально посвідчені письмові заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких містяться відомості про здійснення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сільськогосподарських робіт у Бериславському районі у 2023 та 2024 роках із залученням техніки та працівників.
У відзиві на позов ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечило проти задоволення позовних вимог та просило відмовити ОСОБА_1 у розірванні договору оренди землі.
Представник відповідача зазначив, що Новорайська сільська територіальна громада, на території якої розташована спірна земельна ділянка, у 2022 році перебувала під тимчасовою окупацією рф. Унаслідок військової агресії підприємство, за твердженням відповідача, було позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність у повному обсязі, частина майна була знищена або розграбована, а після деокупації використання сільськогосподарських земель залишалося небезпечним через потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами та загрозу обстрілів.
Відповідач послався на статтю 617 та частину шосту статті 762 ЦК України, вважаючи, що обставини збройної агресії, тимчасової окупації, мінної небезпеки та неможливості безпечного доступу до земель є обставинами, за які орендар не відповідає, а тому виключають обов`язок сплачувати орендну плату за період, коли земельна ділянка не могла використовуватися.
На підтвердження своєї позиції ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» послалося на дані інтерактивної карти ДСНС України, відповідно до яких територія Новорайської громади належить до територій, де виявлені або ймовірно можуть знаходитися вибухонебезпечні предмети, а також на Перелік територій, на яких ведуться або велися бойові дії чи які були тимчасово окуповані рф.
Відповідач також послався на розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року № 163, від 06 лютого 2024 року № 29, від 18 квітня 2024 року № 154 та від 11 лютого 2025 року № 58, якими ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» надавалися пільги з окремих місцевих податків і зборів у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земель вибухонебезпечними предметами. На думку відповідача, такі рішення підтверджують непридатність земель до господарського використання.
Окремо відповідач послався на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року. За позицією відповідача, з цього листа вбачається потенційне забруднення відповідних територій вибухонебезпечними предметами, неможливість гарантувати безпеку проведення польових робіт у зв`язку з обстрілами, а також те, що піротехнічні розрахунки ДСНС до розмінування земель підприємства не залучалися, тоді як роботи могли проводитися іншими фаховими відомствами.
Представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» також послався на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 908/929/24 та на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24, вважаючи, що відповідні судові висновки підтверджують відсутність обов`язку зі сплати орендної плати за період об`єктивної неможливості використання землі.
Також відповідач вважає ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» неналежним відповідачем, оскільки 17 квітня 2025 року право оренди було відчужено ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». На думку відповідача, після переходу права оренди саме новий орендар має нести відповідальність за зобов`язаннями за договором.
Щодо листа Новорайської сільської військової адміністрації та письмових заяв ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відповідач висловив заперечення стосовно їх належності та допустимості, а у разі оцінки письмових заяв як показань свідків просив викликати зазначених осіб до судового засідання для безпосереднього допиту.
У відповіді на відзив представник позивача наполягав на задоволенні позову та зазначив, що наведені відповідачем докази не підтверджують повної неможливості використання саме спірної земельної ділянки протягом 2023 та 2024 років. На його думку, загальна інформація про бойові дії, потенційну мінну небезпеку та податкові пільги не є достатньою для застосування частини шостої статті 762 ЦК України без доказів об`єктивної та безпосередньої неможливості користування конкретним об`єктом оренди.
Представник позивача звернув увагу, що справа № 908/929/24 стосувалася орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності і застосування спеціального податкового режиму, тому висновки у тій справі не можуть автоматично поширюватися на приватноправовий обов`язок зі сплати орендної плати власнику приватної земельної ділянки.
Щодо листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області представник позивача зазначив, що він отриманий за зверненням ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вже після відчуження права оренди та не містить відомостей про фактичне виявлення вибухонебезпечних предметів саме на земельній ділянці з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016. Саме по собі повідомлення про неможливість гарантувати абсолютну безпеку на території громади, на думку позивача, не доводить повної неможливості користування конкретною земельною ділянкою протягом двох років.
Представник позивача також наголосив, що лист Новорайської сільської військової адміністрації від 23 вересня 2025 року № 01-12/2934/25 містить інформацію безпосередньо щодо спірної земельної ділянки та підтверджує відсутність окремого рішення про визнання її непридатною для використання, а також відсутність участі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в обстеженні та розмінуванні орендованих земель.
Стосовно доводу про неналежного відповідача представник позивача зазначив, що саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було орендарем у період 2022–2024 років, коли виникло порушення обов`язку зі сплати орендної плати, а відчуження права оренди у 2025 році не припиняє наслідків допущених до цього порушень та не усуває необхідності участі попереднього орендаря у справі.
Щодо письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представник позивача просив врахувати викладені в них відомості, посилаючись на те, що зазначені особи є колишніми працівниками ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та повідомляють про здійснення сільськогосподарських робіт у Бериславському районі у 2023–2024 роках.
Позивач та його представник на судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, в якій просив проводити судове засідання та наступні судові засідання у справі без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представники відповідачів на судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позиція ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» викладена у поданому відзиві на позовну заяву. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» самостійної письмової позиції щодо позову суду не подало. З огляду на належне повідомлення учасників справи, наявність у матеріалах справи їх письмових пояснень та відсутність обставин, які перешкоджають розгляду справи, суд вважає можливим відповідно до положень статті 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності учасників за наявними у ній матеріалами.
Оскільки всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та перевіривши доводи позову, відзиву і відповіді на відзив, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 як правонаступнику спадкодавця ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 9,67 га з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016, розташована на території Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
30 червня 2011 року між ОСОБА_2 як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» як орендарем укладено договір оренди землі № 652060004000573 щодо вказаної земельної ділянки.
19 грудня 2014 року сторону орендаря за договором змінено на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», а 28 грудня 2017 року – на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Таким чином, у 2022, 2023 та 2024 роках саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було орендарем спірної земельної ділянки та несло перед орендодавцем обов`язки, встановлені договором оренди землі.
17 квітня 2025 року право оренди спірної земельної ділянки було передано ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди. Перехід зареєстрованого права оренди до нового орендаря не припиняє необхідності оцінки виконання договору у попередні періоди та не усуває правових наслідків порушень, допущених особою, яка була орендарем у відповідний час.
Зі змісту договору та додаткових угод вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн, орендна плата визначена у грошовій формі у розмірі 6,65 відсотка нормативної грошової оцінки за один рік оренди та має бути внесена до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 30 листопада 2027 року.
Факт повної несплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» по суті не заперечується. Відповідач обґрунтовує невнесення платежів не їх фактичним здійсненням, а відсутністю, на його думку, самого обов`язку сплачувати орендну плату у зв`язку з неможливістю використання земельної ділянки. Жодних платіжних документів про внесення орендної плати за 2023 чи 2024 роки матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату, а стаття 24 Закону України «Про оренду землі» надає орендодавцю право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Усталене розуміння систематичності у таких правовідносинах передбачає два та більше випадки несплати орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 звернула увагу, що для застосування пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України суд має встановити систематичність та саме повну несплату орендної плати. Два і більше випадки повної несплати утворюють самостійну та достатню спеціальну підставу для розірвання договору оренди землі.
Разом із тим, відповідач посилається на частину шосту статті 762 ЦК України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Застосування цієї норми потребує встановлення об`єктивної неможливості користування конкретним об`єктом оренди, а не лише наявності загальних несприятливих обставин чи підвищеного ризику господарювання.
За загальними правилами доказування, встановленими статтями 12 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, саме на орендаря, який посилається на частину шосту статті 762 ЦК України, покладається обов`язок довести, що конкретна земельна ділянка протягом певного часу об`єктивно не могла бути використана з незалежних від нього причин.
Стаття 617 ЦК України, на яку також посилається відповідач, регулює питання звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за наявності випадку або непереборної сили. Водночас сама по собі наявність форс-мажорних обставин не припиняє автоматично основного грошового зобов`язання та не звільняє від необхідності довести причинний зв`язок між такими обставинами і неможливістю виконання конкретного обов`язку.
Окремої оцінки потребує несплата орендної плати за 2022 рік. Матеріали справи та позиції сторін свідчать, що територія Новорайської сільської територіальної громади, де розташована спірна земельна ділянка, у 2022 році протягом значного періоду перебувала під тимчасовою окупацією рф, а після початку повномасштабної збройної агресії нормальна господарська діяльність на цій території була істотно порушена.
Суд враховує сезонний характер сільськогосподарського виробництва. Неможливість провести посівну кампанію, забезпечити догляд за посівами та організувати збір урожаю внаслідок тимчасової окупації і пов`язаного з нею фактичного обмеження доступу до земель протягом основної частини сільськогосподарського циклу 2022 року об`єктивно впливала на можливість використання землі за цільовим призначенням та отримання доходу від такого використання.
За таких конкретних обставин суд не вважає несплату орендної плати за 2022 рік таким порушенням договору, яке може бути поставлене орендарю у вину та враховане при визначенні систематичності несплати. Тому 2022 рік суд виключає з періоду, який береться до уваги для встановлення систематичного порушення обов`язку зі сплати орендної плати.
Водночас виключення 2022 року не вирішує спору в цілому, оскільки позивач посилається також на повну несплату орендної плати за 2023 та 2024 роки, а два самостійні випадки повної несплати можуть утворювати систематичність у розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. Тому суд окремо перевіряє, чи довів відповідач наявність підстав для звільнення від орендної плати саме у 2023 та 2024 роках.
Після деокупації у листопаді 2022 року загальна безпекова ситуація на території Бериславського району залишалася складною, а ризик забруднення значних територій вибухонебезпечними предметами був реальним. Проте для застосування частини шостої статті 762 ЦК України щодо 2023 та 2024 років необхідно встановити не загальну небезпеку регіону, а об`єктивну повну неможливість використання саме земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016 у відповідний період.
Розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації про надання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» пільг із місцевих податків та зборів приймалися у сфері публічно-правових податкових відносин та ґрунтувалися на потенційній загрозі забруднення значних масивів земель вибухонебезпечними предметами. Такі акти підтверджують існування загального ризику на території громади, але не є індивідуальним актом технічного обстеження спірної приватної земельної ділянки та самі по собі не припиняють приватноправовий обов`язок зі сплати орендної плати власнику землі.
Посилання відповідача на підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 908/929/24 суд оцінює з урахуванням предмета тих правовідносин. Вказане регулювання стосується насамперед плати за землю як податкового платежу та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Спір у цій справі виник із приватного договору оренди земельної ділянки фізичної особи, тому сам факт застосування податкових пільг не означає автоматичного звільнення від договірної орендної плати.
Дані інтерактивної карти ДСНС України також не є достатнім доказом повної неможливості користування конкретною земельною ділянкою у 2023–2024 роках. Така карта відображає території, забруднені або ймовірно забруднені вибухонебезпечними предметами, та характеризує загальний або поточний рівень ризику, однак не встановлює фактичної наявності вибухонебезпечних предметів у межах кожної окремої кадастрової ділянки у визначений минулий період.
Лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року також не містить відомостей про фактичне виявлення вибухонебезпечних предметів безпосередньо на земельній ділянці з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016. Повідомлення про те, що піротехнічні розрахунки ДСНС не залучалися до розмінування та що через мінну небезпеку й обстріли неможливо гарантувати абсолютну безпеку польових робіт, характеризує загальну безпекову ситуацію, але не встановлює повної неможливості використання конкретного об`єкта оренди.
Матеріали цієї справи не містять акта розмінування, акта очищення, акта технічного обстеження або іншого індивідуалізованого документа щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016, який би засвідчував виявлення на ній мін, боєприпасів чи інших вибухонебезпечних предметів, визначав конкретний період її повної непридатності або встановлював заборону на використання цієї ділянки у 2023 чи 2024 році.
При цьому лист Новорайської сільської військової адміністрації від 23 вересня 2025 року № 01-12/2934/25, на який посилається позивач, містить інформацію щодо спірної земельної ділянки та не підтверджує прийняття окремого розпорядження про визнання саме цієї ділянки непридатною для використання. Також із наведеної сторонами інформації вбачається, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не брало участі в обстеженні та розмінуванні орендованих ним земельних ділянок.
Відомості про те, що окремі інші землекористувачі після деокупації взаємодіяли з військовими групами з розмінування, вживали заходів до обстеження земель та за можливості відновлювали їх використання, не доводять безпечності саме спірної земельної ділянки. Разом із тим вони свідчать, що після деокупації господарська діяльність на території громади не була абсолютно та повсюдно неможливою, а стан конкретних земель потребував індивідуального встановлення.
Загальний лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 та розпорядження Херсонської обласної ради про включення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до переліку суб`єктів господарювання, які постраждали від обставин непереборної сили, підтверджують існування надзвичайних обставин у зв`язку зі збройною агресією рф. Однак такі документи не ідентифікують спірний договір і не доводять, що саме земельна ділянка з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016 об`єктивно не могла використовуватися протягом усього 2023 та 2024 років.
Посилання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24 суд враховує як приклад правозастосування за конкретних фактичних обставин тієї справи. Водночас фактичний стан іншої земельної ділянки, склад доказів та період невиконання зобов`язань у іншому провадженні не мають преюдиційного значення для встановлення стану спірної земельної ділянки у цій справі.
Правова оцінка, викладена у судовому рішенні в іншій справі, не звільняє відповідача від обов`язку довести ті фактичні обставини, на які він посилається саме у цьому спорі. Частина четверта статті 82 ЦПК України не передбачає преюдиційності правових висновків щодо іншого об`єкта оренди, а встановлення фактичної неможливості користування конкретною земельною ділянкою потребує оцінки доказів, що стосуються саме цієї ділянки.
Суд також враховує відсутність доказів того, що у 2023 або 2024 році ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повідомляло ОСОБА_1 чи його спадкодавця про повну неможливість користування конкретною земельною ділянкою, пропонувало змінити умови договору, зменшити або відстрочити орендну плату, ініціювало спільне обстеження ділянки чи передавало орендодавцю документи компетентних органів про її фактичну непридатність.
Щодо нотаріально посвідчених письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає, що не покладає їх в основу висновків про фактичне використання спірної земельної ділянки у 2023–2024 роках. Відповідно до статті 90 ЦПК України показання свідка є повідомленням особи про відомі їй обставини, яке підлягає безпосередньому сприйняттю та оцінці судом у передбаченій процесуальній формі. Нотаріальне посвідчення справжності підпису на письмовій заяві не засвідчує достовірності викладених у ній обставин та не замінює допиту свідка з можливістю поставити йому запитання.
Тому зазначені письмові заяви не використовуються судом як доказ того, що саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» фактично обробляло земельну ділянку з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016. Висновок суду про недоведеність повної неможливості користування цією земельною ділянкою у 2023–2024 роках ґрунтується на оцінці інших доказів та на недостатності поданих відповідачем індивідуалізованих доказів для застосування частини шостої статті 762 ЦК України.
Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не довело наявності у 2023 та 2024 роках таких обставин, які б повністю звільняли орендаря від внесення орендної плати за користування спірною земельною ділянкою відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України.
Відтак невнесення орендної плати за 2023 рік та невнесення орендної плати за 2024 рік є двома окремими завершеними випадками повної несплати орендної плати. Навіть після виключення 2022 року з періоду, що враховується для встановлення систематичності порушення, залишаються два послідовні випадки повної несплати орендної плати.
Така несплата є систематичною у розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та становить самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі». Власник земельної ділянки протягом двох послідовних років був повністю позбавлений погодженого сторонами майнового результату – отримання орендної плати за передану у користування земельну ділянку.
Довід ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про те, що воно є неналежним відповідачем, суд відхиляє. Саме це товариство було орендарем у 2023 та 2024 роках, коли допущені два випадки повної несплати орендної плати. Отже, оцінка правомірності його поведінки та наслідків порушення договору безпосередньо стосується прав і обов`язків ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Водночас 17 квітня 2025 року право оренди перейшло до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», тому рішення про розірвання договору безпосередньо впливає і на зареєстроване право нового орендаря. Передача права оренди після допущення систематичної несплати не усуває завершених порушень договору та не позбавляє орендодавця права вимагати його розірвання. За таких обставин обидва товариства є належними відповідачами у цьому спорі.
Таким чином, позовна вимога про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду в електронній формі сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. З огляду на задоволення позову та участь у спірних правовідносинах обох відповідачів суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з відповідачів порівну – по 484,48 грн з кожного.
Належних доказів, які б підтверджували конкретний розмір фактично понесених або таких, що підлягають сплаті позивачем, витрат на професійну правничу допомогу та давали можливість здійснити їх розподіл у цьому рішенні, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим підстав для їх стягнення суд не встановив.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 90, 141, 223, 247, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 526, 617, 629, 651, 762 ЦК України, статтями 96, 141 ЗК України, статтями 21, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі – задовольнити.
Розірвати договір оренди землі № 652060004000573 від 30.06.2011, укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 40614972 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:031:0016.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса: 74360, Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вулиця Промислова, будинок 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307, адреса: 37223, Полтавська область, Миргородський район, село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок 12) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.
У задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 21 липня 2026 року.

Суддя: __________________ О.О. Сікора