КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 361/6101/26 Головуючий у 1 інстанції: Василенко Т.К. Провадження № 33/824/4249/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року

Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грицика Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що поліцейський незаконно зупинив ОСОБА_1 , а тому він не був зобов`язаний виконувати вимоги поліцейського. Відповідно, всі складені відносно ОСОБА_1 документи не можуть бути належними та допустимими доказами. На відеозаписі не зафіксовано, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявлені ним ознаки наркотичного сп`яніння, а також запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому протокол про адміністративне правопорушення відносно нього мали складати уповноважені особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не працівники поліції.
Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.
Відповідно до наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення від 30 травня 2026 року ЕПР1 № 670970, що 20 травня 2026 року о 16 год. 12 хв. Київська обл., Броварський район, с. Залісся, вул. Київська 80, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 долучено картку обліку адміністративного правопорушення, копію постанови серії ЕНА №7229296 від 20 травня 2026 року, рапорт поліцейського, довідку про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та DVD диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що 20 травня 2026 року о 16 год. 12 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Київській, 80 в с.Залісся Броварського району Київської області та був зупинений поліцейським у зв`язку з перевищенням ним дозволеної швидкості руху. При перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, а саме, не склав практичний і теоретичний іспит після позбавлення права керування транспортним засобом. Також поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння і запропонував пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі, зазначаючи, що він є військовослужбовцем та поспішає. 
Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 щодо безпідставності його зупинення. Як вбачається з матеріалів справи, керуючи транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Київській в с. Залісся, ОСОБА_1 рухався зі значним перевищенням швидкості, а саме 95 км/год, у зв`язку з чим і був зупинений поліцейським. В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 посилався на неправомірність вимірювання поліцейським швидкості із застосуванням приладу TruCamТС008458. Разом з тим, предметом судового розгляду в даній справі є наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що поліцейським ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився. Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не зазначав про те, що йому не повідомляли про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння та не пропонували пройти відповідний огляд.
Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мали складати уповноважені особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, не відповідають положенням ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 керував особистим транспортним засобом та в особистих справах.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2026 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Грицика Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2026 року без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.