КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 753/24150/25
номер провадження 22-ц/824/7588/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Кравченка Валентина Сергійовича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 січня 2026 року /суддя Сирбул О.Ф./
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 січня 2026 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. /а.с. 39-40/
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача Кравченко В.С. звернувся з ідентичними апеляційними скаргами від 26.01.2026 р. за вх№9455 і від 29.01.2026 р. за вх№11249, які апеляційний суд розглядає як одну апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Дарницького районного суду міста Києва для подальшого розгляду.
На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, з надмірним формалізмом та безпідставним обмеженням права позивача на доступ до правосуддя. Зокрема, апелянт зазначав, що позивач виконав вимоги ухвали суду від 19 грудня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки відповідно до пункту 1 частини 1 статті 177 ЦПК України додав до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. При цьому апелянт наголошував, що процесуальний закон не покладає на позивача обов`язку засвідчувати копії документів, призначених для вручення відповідачам, а вимога суду про таке засвідчення суперечить частині 2 статті 95 ЦПК України, за якою письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Апелянт також вказував, що позивач у заяві про усунення недоліків чітко зазначив, що додатком до позовної заяви є «Належним чином засвідчена копія витягу зі Статуту Позивача», і з огляду на відсутність у ЦПК України спеціальних вимог до оформлення витягу, суд першої інстанції безпідставно не прийняв такий документ. Крім того, апелянт посилався на статті 263 та 43 ЦПК України, зазначаючи, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, а учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, подавати докази та брати участь у їх дослідженні, тоді як оцінка достатності, належності та допустимості доказів, поданих на підтвердження позовних вимог, відповідно до статті 264 ЦПК України здійснюється судом під час ухвалення рішення по суті справи, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження. Апелянт також наголошував, що дії суду першої інстанції суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18, від 25 січня 2024 року у справі № 320/14843/23 та від 31 серпня 2023 року у справі № 990/114/23, згідно з якими на стадії відкриття провадження суд не наділений повноваженнями оцінювати обґрунтованість позовних вимог та достатність доказів, а надмірний формалізм при застосуванні процесуальних норм може призвести до неправомірного обмеження права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідач про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, через єдину відому адресу законного представника - адресу майна, конверт повернувся на адресу суду без вручення, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталась.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, на підставі наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року позовну заяву ТОВ «Євро-Реконструкція» залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Ухвалою від 12 січня 2026 року суд повернув позовну заяву, вважаючи, що позивач не усунув недоліки, а саме: не надав посвідчені копії додатків до позовної заяви для відповідача та не додав копію Статуту або належним чином оформлений витяг з нього.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався частиною 3 статті 185, статтею 260 ЦПК України.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. При цьому процесуальний закон не містить вимоги про обов`язкове засвідчення копій документів, призначених для вручення відповідачам. Засвідчення копій документів, які подаються до суду для розгляду справи по суті, є обов`язковим, однак законодавець не покладає на позивача обов`язку засвідчувати копії документів, що призначаються для направлення іншим учасникам справи. Надсилання копій відповідачу є формою забезпечення принципу змагальності, а не формою посвідчення достовірності доказів для відповідача.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву з підстави ненадання засвідчених копій документів для відповідачів, оскільки така вимога не передбачена ЦПК України і може розцінюватися як надмірний формалізм, що обмежує право особи на доступ до правосуддя.
Щодо вимоги про надання копії Статуту позивача або витягу з нього, то позивач у заяві про усунення недоліків зазначив, що додатком до позовної заяви є «Належним чином засвідчена копія витягу зі Статуту Позивача», посилався на сторінки. У матеріалах справи відсутній вказаний доказ, суд першої інстанції повернув матеріали справи позивача, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити яким саме чином було засвідчено витяг із Статуту. Більше того, в разі сумніву у наданих доказах, суд першої інстанції не позбавлений витребування оригіналу. Питання про достатність, належність та допустимість доказів, поданих на підтвердження позовних вимог, вирішується судом під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до Дарницького районного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у розмірі 3328 грн за апеляційне оскарження покладаються на відповідачку ОСОБА_1 , оскільки на момент перегляду рішення судом апеляційної інстанції вона повнолітня.
Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Кравченка Валентина Сергійовича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 січня 2026 року - задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 січня 2026 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» код ЄДРПОУ 37739041 3328 грн судового збору, сплаченого в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: