РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/2148/26
Справа № 510/1300/26
15 вересня 2026 року м. Рені Одеської області
Ренійський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.,
за участю секретаря Фурсової А.А.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, - 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 . 
Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на:
1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 2,1 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0097, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишньої Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер 5124182900:01:005:0731, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишньої Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0575, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишньої Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області), за межами населеного пункту, цільове призначення якої – для ведення особистого селянського господарства;
земельну ділянку площею 2,5254 га, кадастровий номер 5124183600:01:001:0622, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишньої Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області), основний масив, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,5169 га, кадастровий номер 5124183600:01:005:1187, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишньої Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області), запільний масив, ділянка № НОМЕР_2 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду.
Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідачі також у підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Направили до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дійсно, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача – ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 07 травня 2025 року Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 156).
Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: 
1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 2,1 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0097, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер 5124182900:01:005:0731, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0575, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, за межами населеного пункту, цільове призначення якої – для ведення особистого селянського господарства;
земельну ділянку площею 2,5254 га, кадастровий номер 5124183600:01:001:0622, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, основний масив, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,5169 га, кадастровий номер 5124183600:01:005:1187, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, запільний масив, ділянка № НОМЕР_2 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).
За життя, ОСОБА_4 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не залишила, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81745642 від 03 липня 2025 року, тому спадкування здійснюється за законом. 
Позивач (чоловік спадкодавця) та відповідачі (діти спадкодавця) входять до кола першої черги спадкоємців за законом.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 1 ст. 1270 ЦК України.
03 липня 2026 року, тобто в строки визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до Ренійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , про що свідчить його заява, наявна в матеріалах спадкової справи.
Отже, позивач прийняв спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Крім того, позивач та відповідач ОСОБА_3 постійно проживали на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_4 , що вбачається з довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 307 від 28 листопада 2025 року.
Так, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а відповідачі не заперечують проти визнання спадщини за позивачем, про що свідчить їх заява про визнання позовних вимог.
Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої ОСОБА_4 , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не позбавляє права спадкоємця оформити спадщину, що передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).
Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідачів судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355ЦПК України, - 

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на: 
1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 2,1 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0097, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер 5124182900:01:005:0731, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер 5124182900:01:002:0575, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, за межами населеного пункту, цільове призначення якої – для ведення особистого селянського господарства;
земельну ділянку площею 2,5254 га, кадастровий номер 5124183600:01:001:0622, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, основний масив, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,5169 га, кадастровий номер 5124183600:01:005:1187, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, запільний масив, ділянка № НОМЕР_2 (за межами населеного пункту), цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя        О.О. Гончарова-Парфьонова