ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року  Справа № 918/363/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Поліщук П.Я. 

розглянувши в порядку письмово го провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.26 у справі № 918/363/26 (суддя Церковна Н.Ф.) 

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави 
в особі Гощанської селищної ради Рівненського району
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"
про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 114 446,47 гривень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 у справі №918/363/26 повернуто на стадію підготовчого провадження у справі № 918/363/26 та замінено судове засідання, призначене на 19.05.2026 року, підготовчим засіданням. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 12.05.2026 року про зупинення розгляду справи - задоволено. Зупинено провадження у справі № 918/363/26 за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради Рівненського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 114 446,47 гривень до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням від Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Апелянт просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 у справі № 918/363/26 скасувати та ухвалити рішення про направлення справи до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду по суті. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71-Б, м. Рівне, 33013, код ЄДРПОУ 42101003) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16-го Липня 52, м. Рівне, Рівненська область, 33028, р/р НА228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати за подання апеляційної скарги.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 918/363/26 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Поліщук П.Я..
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.26 № 918/363/26/2752/26 від 02.06.26 витребувано матеріали справи у місцевого господарського суду. 08.06.26 від суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.
Розпорядженням керівника апарату суду від 12.06.2026 у зв`язку із перебуванням у відрядженні судді-члена колегії Павлюк І.Ю. у період з 08.06.2026 по 19.06.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/363/26.
Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026 визначено склад суду у справі № 918/363/26: Розізнана І.В. - головуючий суддя, суддя Юрчук М.І., суддя Поліщук П.Я..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.26 (із урахуванням ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.26 про виправлення описки) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.26 у справі № 918/363/26. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам справи - у строк до 03.07.2026 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
01.07.26 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, а доводи органу прокуратури безпідставними.
Згідно з ст.ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.
У провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває позовна заява керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради Рівненського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - ТОВ "РОЕК") про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 114 446,47 гривень.
Позовна заява обґрунтована тим, що на переконання органу прокуратури, під час укладання додаткових угод до договору постачання електричної енергії споживачу № 3062-ВЦ від 30.12.22 між ТОВ "РОЕК" та Гощанською селищною радою було безпідставно збільшено розмір ціни за одиницю товару на 35,19%. 
Із огляду на зазначене, орган прокуратури вважає, що наявні правові підстави для визнання недійсними додаткових угод № 4, 5 та 6 до договору постачання електричної енергії споживачу № 3062-ВЦ від 30.12.22 та стягнення з ТОВ "РОЕК" на користь Гощанської селищної ради та стягнення коштів у сумі 114 446,47 гривень.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 у справі №918/363/26 повернуто на стадію підготовчого провадження у справі № 918/363/26 та замінено судове засідання, призначене на 19.05.2026 року, підготовчим засіданням. Клопотання ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 12.05.2026 року про зупинення розгляду справи - задоволено. Зупинено провадження у справі № 918/363/26 за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради Рівненського району до ТОВ "РОЕК" про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 114 446,47 гривень до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс".
Відповідачем подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у даній справі №918/363/26 до закінчення розгляду Конституційним Судом України скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та набрання законної сили відповідного рішення у справі №3-78/2026(178/26). Заявником зазначено, що 12.05.2026 йому стало відомо, що перша колегія суддів Другого сенату відкрила конституційне провадження у справі за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Оскільки, нормами статті 182 ГПК України передбачено визначення доказів для правильного вирішення справи та залучення необхідних доказів до матеріалів справи лише на стадії підготовчого провадження, з огляду на наведені висновки Верховного Суду та приймаючи до уваги подане клопотання про зупинення провадження у справі, зважаючи на зміст та характер спірних правовідносин у даній справі, з метою повного та всебічного розгляду справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність повернення до стадії підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання.
Судом першої інстанції встановлено, що Перша колегія суддів Другого сенату відкрила конституційне провадження у справі за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Питання, пов`язані з конституційним провадженням у цій справі, судді розглянуть на засіданні Другого сенату. ТОВ "Укр Газ Ресурс" звернулося до Конституційного Суду України з клопотанням щодо перевірки на відповідність частині першій статті 8, частині четвертій статті 13, частинам першій, четвертій статті 41, частині першій статті 42, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України (конституційність) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25 грудня 2015 року № 922VІІІ зі змінами, який встановлює можливість зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків.
Зважаючи на положення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", які мають значення для справи №918/363/26, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням від заступника керівника Рівненської обласної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Прокурор вважає, що ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі є незаконною та постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд безпідставно дійшов висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду спору до вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Апелянт зазначає, що сам факт відкриття конституційного провадження не свідчить про існування підстав для зупинення справи, адже наявні у матеріалах докази дозволяють встановити всі обставини, необхідні для вирішення спору, а суд першої інстанції не навів належного обґрунтування існування об`єктивної неможливості його розгляду. Крім того, прокурор посилається на сформовану та сталу практику Верховного Суду, зокрема Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якої аналогічні спори підлягають розгляду без очікування рішення Конституційного Суду України, а також зазначає, що місцевий господарський суд не врахував правових висновків Верховного Суду щодо відсутності підстав для зупинення провадження у подібних правовідносинах. Також апелянт наголошує, що навіть можливе визнання відповідної норми неконституційною не матиме зворотної дії щодо спірних правовідносин, які виникли задовго до відкриття конституційного провадження, а у разі ухвалення Конституційним Судом відповідного рішення сторона не буде позбавлена права на перегляд судового рішення за виключними обставинами. На думку прокурора, висновки місцевого господарського суду є передчасними, не ґрунтуються на належній оцінці обставин справи та призвели до безпідставного затягування її розгляду, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "РОЕК" заперечує проти її задоволення, вважаючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження законною та обґрунтованою. Відповідач зазначає, що вирішення Конституційним Судом України справи щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" має безпосереднє значення для правильного вирішення цього спору, оскільки Конституційний Суд може визначити конституційно правильний спосіб тлумачення та застосування відповідної норми. На думку ТОВ "РОЕК" доводи прокуратури про наявність сталої судової практики не спростовують необхідності зупинення провадження, оскільки такий підхід не забезпечує принципів процесуальної рівності сторін та змагальності. Також відповідач вказує, що можливість перегляду судового рішення за виключними обставинами не є ефективним способом захисту прав сторони, оскільки така процедура залежить від невиконання судового рішення. Крім того, відповідач посилається на наявність аналогічної практики Верховного Суду щодо зупинення проваджень у подібних справах до вирішення Конституційним Судом України відповідного конституційного провадження. У зв`язку з наведеним відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 - без змін.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупиняти провадження у справі.
Пункт 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України який визначає обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У разі застосування вказаного п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, згідно з вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №914/2150/18.

Щодо незгоди органу прокуратури із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.
Так, вищезгаданий п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України визначає обов`язок зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Разом тим, наведеною нормою прямо передбачено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи, коли зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 статті 227 цього кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Згідно ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частиною 2 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що сам по собі факт відкриття Конституційним Судом України конституційного провадження щодо перевірки конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не свідчить про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи.
Предметом розгляду у справі №918/363/26 є правомірність укладення спірних додаткових угод та наявність підстав для застосування наслідків їх недійсності, а встановлення відповідних обставин здійснюється на підставі наявних у справі доказів.
Відкриття конституційного провадження не зупиняє дію закону та не позбавляє суд можливості надати оцінку спірним правовідносинам на підставі чинного законодавства і наявної судової практики.
Ураховуючи доводи та обґрунтування відповідача у заявленому клопотанні, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що останнім не наведено переконливих доводів щодо неможливості встановлення та оцінки обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, без попереднього вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності зазначеної норми.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав вважати, що між справою № 918/363/26 та згаданим конституційним провадженням існує такий зв`язок, який унеможливлює подальший розгляд спору по суті.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України. (Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 20.12.2019 у справі №910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі №910/974/18).
Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі через неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду у цій справі, підставами позову.
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Указана норма закону має пряму дію, так як сам Конституційний Суд України у своєму рішенні може встановити інший (пізніший) строк втрати чинності для такого акта, однак рішення КСУ не мають зворотної дії в часі (якщо інше прямо не вказано в рішенні).
Отже, правовідносини, які виникли й закінчилися до моменту ухвалення рішення КСУ, продовжують регулюватися старим законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 наголосила, що аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.
Таким чином, рішення КСУ поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас, чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.
Аналогічні правові висновки викладені у п.74 постанови Верховного Суду від 14.03.2024 у справі №600/778/21-а та постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №120/14973/21-а.
Із матеріалів справи слідує, що правовідносини між сторонами виникли з моменту участі у відкритих торгах (тендері) та укладення договору про постачання електричної енергії споживачу 30.12.2022, а правовідносини щодо спірних додаткових угод №№ 4, 5 та 6 виникли з серпня 2023 року по грудень 2023 року, відтак навіть у разі теоретичного задоволення скарги Конституційним Судом України, його рішення не матиме ретроспективної (зворотної) дії в часі, тобто не буде поширюватися на відносини, що виникли до ухвалення такого рішення.
У даному випадку, конституційне провадження у справі №3-78/2026(178/26) не спрямоване на встановлення фактичних обставин цієї господарської справи, не стосується оцінки доказів у ній та не вирішує питання щодо прав і обов`язків сторін у спірних правовідносинах у даній справі.
Відкриття Конституційним Судом України провадження щодо перевірки конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не позбавляє господарський суд можливості дослідити докази, встановити обставини справи та надати їм правову оцінку.
За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення (аналогічні правові висновки викладені у п. 74 постанови Верховного Суду від 14.03.2024 у справі №600/778/21-а та постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №120/14973/21-а).
На час розгляду справи №918/363/26 п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є чинною нормою права.
Прийняття рішення Конституційним Судом України, за наслідками розгляду конституційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не вплине на провадження у справі № 918/363/26.
Колегія суддів наголошує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчитиме про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18).
Місцевий господарський суд прийшов до необґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі, оскільки виходячи із предмету та підстав позову у даній справі, суд не позбавлений можливості самостійно встановити обставини та факти, які мають значення для справи.
У даному випадку відсутня необхідність зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Колегія суддів апеляційної інстанції також враховується те, що повернення місцевим судом у справі №918/363/26 до стадії підготовчого провадження зумовлене наявністю правових підстав для зупинення провадження у справі № 918/363/26 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та набрання законної сили відповідного рішення у справі.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Статтею 277 ГПК України унормовано, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Із огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення у справі № 918/363/26 до стадії підготовчого провадження, адже у суду були відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі, оскільки відповідачем не доведено існування об`єктивної неможливості її розгляду до вирішення Конституційним Судом України справи щодо конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а наявні у справі докази дають змогу встановити й оцінити всі обставини, що входять до предмета доказування.
За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що апеляційна скарга органу прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі №918/363/26 (вх. № 26654/26 від 12.05.26).

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.26 у справі № 918/363/26 задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 19.05.2026 року у справі №918/363/26 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі №918/363/26 (вх. № 26654/26 від 12.05.26) відмовити повністю.
3. Справу №918/363/26 направити до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.
5. Справу №918/363/26 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Юрчук М.І. 

Суддя   Поліщук П.Я.