ЄУН: 336/4776/26
Провадження №: 2-а/336/74/2026 
04.08.26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,- 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Бахмут М.С. звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ №00010523 від 01.05.2026 року за ч.2 ст.132-1 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 8 500,00 грн.; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у тому числі сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Позов обґрунтовує тим, що в оскаржуваній постанові від 01.05.2026 вказано, що позивач, як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу RENAULT T430, днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,265% (2,025 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на здвоєній осі транспортного засобу на 5,467% (0,984 тон) при дозволено максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та на відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах.
При цьому у постанові відображено такі технічні параметри транспортного засобу: навантаження на вісь №1 – 7100 кг., вісь №2 – 12550 кг., вісь №3 – 11000 кг, вісь №4 – 11600 кг, навантаження на здвоєнні осі 18984 кг., міжосьова відстань між осями 1-2 – 3730 мм, між осями 2-3 – 6290 мм, між осями 3-4 – 1330 мм, загальна маса транспортного засобу – 42250 кг. 
З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- позивач не є належним суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки як вбачається зі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та напівпричеп ELV-P, що ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» офіційно зареєстрована, як належний користувач зазначених транспортних засобів. Вказані відомості внесені до відповідних державних реєстрів та підтверджуються реєстраційними документами. Таким чином на момент автоматичної фіксації спірного правопорушення законодавством вже був визначений інший суб`єкт відповідальності ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія», як належний користувач транспортного засобу та напівпричепа. 
За таких обставинах позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому притягнення його до відповідальності вимогам ст.14-3 КУпАП та здійснено щодо неналежної особи. Відтак склад адміністративного правопорушення щодо позивача є недоведеним, оскаржувана постанова підлягає скасуванню. 
Щодо порушення вимог щодо визначення вагових параметрів та кількість осей:
-наведені у постанові відомості містять суттєві суперечності та викликають обґрунтовані сумніви щодо правильності автоматичного визначення параметрів транспортного засобу. З матеріалів фотофіксації правопорушення чітко вбачається, що напівпричеп має три осі, тоді як у постанові транспортний засіб фактично ідентифіковано як такий, що має чотири осі, а відповідні розрахунки здійснено саме виходячи з такої кількості. Крім того, із наявної фотофіксації неможливо встановити чи обладнано осі напівпричепа спареними чи неспареними колесами, хоча саме ця обставина безпосередньо впливає на застосування нормативу, передбаченого п.22.5 Правил дорожнього руху України та на визначення факту наявності чи відсутності перевищення вагових параметрів. Також у постанові зазначено навантаження на кожну окрему вісь: №1 – 7100 кг, вісь №2 – 12550 кг, вісь №3 – 11000 кг, вісь №4 – 11600 кг. Сумарне навантаження зазначених осей становить 42250 кг, що повністю співпадає із вказаного у постанові загальною масою транспортного засобу. Водночас, як вбачається із матеріалів фотофіксації, транспортний засіб фактично складається з двовісного тягача та тривісного напівпричепа, тобто має п`ять осей. За таких обставин незрозумілим залишається, яким чином автоматичний комплекс WIM визначив загальну масу транспортного засобу шляхом сумування навантаження лише чотирьох осей, а також яким чином було враховано навантаження на п`яту вісь транспортного засобу. Вказані розбіжності свідчать про можливе неправильне визначення кількості осей транспортного засобу, що безпосередньо впливає на визначення груп осей, застосування нормативних вагових параметрів та достовірність кінцевого результату розрахунків. 
За таких обставин висновок відповідача про наявність перевищення вагових параметрів не може вважатися належним чином обґрунтованим.
Ухвалою судді від 18.06.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
29.06.2026 від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Давиденко О.С. через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти позову. Вказує, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України відповідає вимогам щодо порядку її прийняття та містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, уповноваженою посадовою особою було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Вважає, необґрунтованими твердження позивача щодо неналежного суб`єкта відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, оскільки за відсутності відомостей про належного користувача у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, уповноваженій посадовій особі, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Таким чином, особою, за якою зареєстровано транспортний засіб вважається власник транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до статті 14-3 КУпАП покладається адміністративна відповідальність за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Із огляду на відсутність у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, відомостей щодо належного користувача транспортного засобу на момент виявлення події адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови до адміністративної відповідальності правомірно притягнуто власника транспортного засобу позивача. Факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано з правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Також зазначив, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 52, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. №WIM52, якими здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвом про повірку №740; 5300. Таким чином автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень вчинених позивачем був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу визначені ним, є об`єктами та достовірними відомостями згідно з порядку №1174. Враховуючи відповідність автоматичного вагового комплексу WIM 52, законодавчо встановленим технічним вимогам відповідності, Державною службою України з безпеки на транспорті зафіксовано, що 26.03.2026 о 9 год. 11 хв., за адресою: М-14 км 126+562, Миколаївська область рухався транспортний засіб RENAULT T430, днз НОМЕР_1 з піднятою віссю. Отже, твердження позивача про невідповідність кількості осей транспортного засобу є хибним та таким, що не відповідає дійсності. На підтвердження вказаного факту Державна служба України з безпеки на транспорті надала суду фото транспортного засобу RENAULT T430, д.н.з НОМЕР_1 на якому чітко видно, що третя вісь не має зчеплення з асфальтним покриттям та розташована вище ніж інші осі. З наявних фото вбачається, що транспортний засіб оснащений підйомною (додатковою) віссю, але остання не була врахована при фіксуванні порушення, оскільки була піднята та не використовувалась. Підйомна (додаткова) вісь автомобіля розташовується за його провідною віссю і оснащена приводом, що дозволяє їй опускатися і підійматися. У разі підняття додаткової осі, остання не контактує з поверхнею дорожнього покриття. Підняття осі допомагає скоротити знос покришок і знизити витрату палива. У випадках коли масу автомобіля необхідно розподілити на велику площу, водій опускає додаткову вісь, тим самим розвантажуючи інші осі автомобіля. Водій може керувати осями за допомогою вимикача, розташованого в його кабіні. Включаючи подачу повітря в пневмосистему осі, він опускає її на дорожнє покриття і знижує навантаження на інші осі транспортного засобу. І навпаки скидаючи повітря з пневмосистеми, водій підіймає вісь і навантаження на вісь, яка є здвоєною. З урахуванням викладеного представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
30.06.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечував проти аргументів, наведених у відзиві. У відзиві відповідач повторно стверджує, що транспортний засіб відносно якого винесено оскаржувану постанову має чотири осі, посилаючись виключно на інформаційну картку габаритно-вагового контролю. Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви щодо невідповідності зазначених відомостей фактичній конфігурації транспортного засобу. Так, із долученої самим відповідачем фото фіксації правопорушення чітко вбачається, що автопоїзд складається із двомісного тягача та напівпричепа, який має три осі. Незважаючи на це, відповідач без будь-якого пояснення продовжує стверджувати про наявність чотирьох осей транспортного засобу. Більше того у відзиві взагалі відсутні будь-які пояснення, яким чином автоматичний пункт WIM визначив чотири осі транспортного засобу, якщо на наданій відповідачем фотофіксації візуально ідентифікується п`ять осей. Не надано також жодного технічного документа, висновку чи іншого доказу, який би підтверджував правильність такого значення. З метою наочного підтвердження зазначених обставин до цієї відповіді на відзив позивачем долучено схематичне зображення транспортного засобу виконане на підставі фото фіксації на якому відображено фактичне розташування осей автопоїзда. Водночас відповідач зазначив у постанові навантаження лише на чотири осі транспортного засобу: 7100 кг, 12550 кг, 11000 кг та 11600 кг. Арифметична сума цих показників дорівнює числовому значенню, яке відповідач сам визначив як загальну масу транспортного засобу. Однак така обставина не підтверджує правильність проведених вимірювань, а навпаки свідчить про внутрішню суперечність постанови, оскільки при фактичній наявності п`яти осей відповідач взагалі не зазначає, яке навантаження припадало на п`яту вісь та чи вираховувалось воно під час визначення загальної маси транспортного засобу. За таких обставин незрозумілим, яким чином відповідач визначав загальну масу транспортного засобу, не зазначивши навантаження на п`яту вісь, яка візуально наявна на фотофіксації. Вказані суперечності відповідачем не пояснені та не усунуті, що ставить під обґрунтований сумнів достовірності визначених автоматичним комплексом WIM вагових параметрів і правильність покладених в основу постанови розрахунків. З урахуванням викладеного просить задовольнити позов.
16.07.2026 року від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Чернової В.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме відповідь Головного сервісного центру МВС від 10.07.2026 року №31/22705-16156-2026.
На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення від 01.05.2026 серії АВ №00010523, складеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненко М.В., до адміністративної відповідальності притягнуто позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, за те, що 26.03.2026 о 9 год. 11 хв. за адресою: М-14, км 126+562 Миколаївська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу RENAULT T430, днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,265% (2,025 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на здвоєній осі транспортного засобу на 5,467% (0,984 тон) при дозволено максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та на відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах. До порушника застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу – 8 500 грн. Вказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі - WIM 52, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. WIM 52.
Щодо вимоги позивача, що він не є належним суб`єктом відповідальності, суд зазначає наступне. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу RENAULT T430, днз НОМЕР_1 , яке видано на ім`я ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» дата реєстрації 06.11.2025 дійсне до 05.11.2030, у графі про власність зазначено, що не є власником.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію напівпричіпа днз АР7000XJ, яке видано на ім`я ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» дата реєстрації 06.11.2025 дійсне до 05.11.2030, у графі про власність зазначено, що не є власником.
Згідно товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) №89 від 25.03.2026 р. зазначено: замовник: ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія». Автомобіль спеціалізований вантажний сідловий тягач, НОМЕР_1 , RENAULT Т430, 5970*2510*3600, водій ОСОБА_2 , ВХР 813462, причип спеціалізований напівпричіп н/ПР-цистерна, АР7000XJ, EVERLA ST, 11500*2500*3550. Пункт навантаження: Одеська область, м.Ізмаїл. Пункт розвантаження: м. Запоріжжя, UN 1202 Дизельне паливо ULSD 10 PPM EN 590 (ДП-3-Євро5-ВО) 3.0., ІІІ (2710194300) об`єм 29704, метод визначення маси прямий (ваговий), густина нафтопродукту 822,8, температура С15, маса нафтопродукту 24 550. Загальна вага автомобіля без вантажу – 7515 кг., загальна вага причепа без вантажу – 8 600 кг., загальна вага з вантажем та маса брутто складає 40 665 кг. Відпустив – ОСОБА_3 , дата виїзду 25.03.2026, прийняв водій – ОСОБА_2 , вантаж одержав директор Разувайкін С.Б. ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія». 
Крім того в товарно-транспортній накладній на підпуск нафтопродуктів (нафти) №4 від 25.03.2026 р. зазначено наступне: Автопідприємство – ТОВ «ЗНК» 45054564; замовник: ТОВ «Термінал-ДТ» 30777384; вантажовідправник: ТОВ «САН ЛОГІСТИК» за дорученням ТОВ «Д-ТРЕНДНГ» 427751799, автомобіль - НОМЕР_1 , RENAULT, спеціалізований вантажний сідловий тягач; водій – ОСОБА_2 ; причіп АР7000XJ EVERLA ST спеціалізований напівпричіп Н/ПР – цистерна.
З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2026 року за №3406/5.2.2/14-26 Державною службою України з безпеки на транспорті направлено запит до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо надання інформації наступного змісту: "надати інформацію стосовно того, чи надавалася відповідно до Порядку №1145 заява про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача транспортного засобу RENAULT Т430, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 23.03.2026, а також у разі подання такої заяви повідомити дату її подання та дату внесення відповідних відомостей до Реєстру.
На адресу Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла відповідь Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України за №31/22705-16156-2026 від 10.07.2026 року в якій зазначено, що за результатами розгляду листа повідомляють про відсутність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (далі – ЄДРТЗ) станом на 23 березня 2026 року заяви на внесення відомостей про належного користувача на транспортний засіб RENAULT Т430, державний номерний знак НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25 жовтня 2025 року. Додатково інформують, що в ЄДРТЗ 06 листопада 2025 року, проведено операцію з видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 від 06 листопада 2025 року для ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ» (персона з правом користування транспортним засобом (договір оренди) дійсний до 05.11.2030 на транспортний засіб RENAULT Т430, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25 жовтня 2025 року. 
Відповідно до пп.2 п.3 Порядку №1197, підставою внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.
Згідно з п.24 вказаного Порядку №1197 внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.
Отже позивач передав транспортний засіб в установленому законом порядку в оренду ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» та на момент автоматичної фіксації правопорушення не мав ТЗ у володінні та користуванні, не був відповідальним за технічний стан, обладнання, експлуатацію вказаного транспортного засобу, а також перевезення вантажів іншої юридичної особи.
06.11.2025 року ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» отримала в сервісному центрі ТСЦ 2343 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 06.11.2025 RENAULT Т430, номерний знак НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний сідловий тягач для участі в міжнародному русі, дійсний до 05.11.2030 року.
06.11.2025 року ТОВ «Запорізька нафтогазова компанія» отримала в сервісному центр ТСЦ 2343 свідоцтво про реєстрацію спеціалізованого напівпричіпа Н/ПР-паливоцистерна для участі в міжнародному русі, днз АР7000XJ EVERL дійсний до 05.11.2030 року. 
Саме користувач транспортних засобів може документально оспорювати наявність або відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.
Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).
Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: - така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння; - внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; - особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Згідно з ч.1 ст.279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Отже, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП, зафіксованого в автоматичному режимі, виноситься на власника транспортного засобу або належного користувача.
На час винесення оскаржуваної постанови вищезазначений транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ "Запорізька нафтогазова компанія" згідно наданої інформації Головного сервісного центру МВС від 10.07.2026 року №31/22705-16156-2026.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388.
Відповідно до абз. 1 п. 7, абз. 1 п. 8 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Разом з тим, згідно абз.4 п.16 Порядку №1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Відповідно до п.6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них №379 від 11.08.2010, якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ. При цьому в графі "Особливі відмітки" тимчасового реєстраційного талона робиться запис "Дійсний до 20 року за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії N". Копія документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ, долучається працівниками Центру до матеріалів видачі тимчасового реєстраційного талона.
Таким чином, власник транспортного засобу в разі тимчасової передачі права користування транспортним засобом іншій особі зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах ним використовується такий транспортний засіб (договір оренди та/або тимчасовий реєстраційний талон).
Отже, оскільки відповідно до листа-відповіді Головного сервісного центру МВС, вбачається, що в ЄДРТЗ 06 листопада 2025 року, проведено операцію з видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 від 06 листопада 2025 року для ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ» (персона з правом користування транспортним засобом (договір оренди) дійсний до 05.11.2030 на транспортний засіб RENAULT Т430, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25 жовтня 2025 року, на момент винесення постанови саме ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ» було належним користувачем транспортного засобу.
При розгляді справи уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті залишений поза увагою той факт, що на час винесення постанови, позивач не був належним користувачем визначеного транспортного засобу у розумінні чинного законодавства, що свідчить про порушення відповідачем приписів ст.278 КУпАП в частині вчинення належних дій до підготовки розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому, як вбачається зі змісту частини 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме він не є спеціальним суб`єктом даного правопорушення, на момент вчинення даного правопорушення не мав у розпорядженні транспортного засобу і не відповідав за дії, скоєні саме цим транспортним засобом, суд вважає доцільним постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП скасувати, а справу закрити.
В силу вимог ст.7 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 6, 14-2, 132-1, 245-247, 251, 258, 279-3, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00010523 від 01.05.2026 року, винесеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненко Михайлом Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Державна служба з безпеки на транспорті, ЄДРПОУ 39816845, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд.51.

Суддя: Н.С. Звєздова