Справа № 451/845/26
Провадження № 2/451/562/26 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
15 вересня 2026 року

Радехівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Патинок О.П.
секретаря судового засідання Ференс І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, стягнення вартості невід`ємних поліпшень майна та стягнення коштів у порядку регресу,
з участю позивача – ОСОБА_1 
в с т а н о в и в:
12.05.2026 через систему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, стягнення вартості невід`ємних поліпшень майна та стягнення коштів у порядку регресу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.
Описова частина рішення:
Стислий виклад позиції позивача 
В обгрунтування позовних вимог сторона позивача покликається на те, щоОСОБА_1 , зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласниками вказаної квартири є відповідач, ОСОБА_2 (2/3 частки) та ОСОБА_3 (1/3 частки). Протягом 2016–2019 р.р., покладаючись на запевнення відповідача щодо його подальшого спільного проживання і проживання разом із позивачем його сім`ї (дружина і донька), він за власні кошти здійснив капітальний ремонт (невід`ємні поліпшення) квартири відповідача. На момент проведення робіт позивач мав стабільний офіційний дохід, працюючи у ПП «Арт Ліфт» та у ТРК «Радехів». Відповідач протягом багатьох років офіційно не працює, стабільного доходу не має, утриманням майна не займався. У період з 2017 по серпень 2020 роки відповідач системно застосовував психологічний тиск та створював нестерпні умови спільного проживання, а у вересні 2020 року примусово позбавив його та його сім`ю права доступу до житла. Цей факт підтверджується Актом про непроживання від 16.03.2026, складеним співвласницею квартири. Унаслідок цього він був змушений екстрено орендувати інше житло, що спричинило значні матеріальні збитки. Через незаконне виселення він з вересня 2020 року змушений орендувати житло у м. Червоноград (Шептицький). Відповідно до договору оренди та розрахункових документів, загальна сума витрат (оренда + комунальні послуги) станом на квітень 2026 року становить 329 831,00 грн. Оскільки ці витрати є прямим наслідком протиправної поведінки відповідача, вони підлягають стягненню на його користь. Щодо невід`ємних поліпшень майна, зазначає, що позивачем проведені наступні роботи: встановлення міжкімнатних дверей — 12 000 грн; утеплення фасаду квартири — 18 500 грн; влаштування підлог (ламінат) та вирівнювання стін (18 кв.м. житлової площі) — 24 000 грн; встановлення підвісних стель та освітлення (18 кв.м.) — 18 000 грн; заливання підлоги коридору, інші ремонтні роботи у коридорі та кухні, поклейка м`яких шпалер — 12 000 грн; Влаштування вбудованих меблів (шафа-купе під розмір ніші) та вбудованої кухонної техніки (витяжка, тощо), великогабаритні меблі, інша побутова техніка — 22 000 грн, всього: 106 500,00 грн. Після виселення у 2020 році відповідач продовжував споживати комунальні послуги у квартирі м. Радехів, не сплачуючи за них. Оскільки він з 2016 року по сьогодні є власником особових рахунків за поставку і розподіл газу, електропостачання, поставку холодної води і водовідведення за вказаною адресою, він був змушений за рішенням суду сплатити борги за відповідача. Згідно зі ст. 1191 ЦК України, позивач має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі сплаченого відшкодування. Регрес (борг за газ + судовий збір, стягнуті у 2024 році) становить 1 351,73 грн (згідно з додатками, сюди входить 1 109,49 грн основного боргу + 242,24 грн судового збору). Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 329 831,00 грн. Стягнути з відповідача вартість невід`ємних поліпшень майна у розмірі 106 500,00 грн. Стягнути з відповідача в порядку регресу сплачені комунальні борги у розмірі 1 109,49 грн за доставку природного газу та 242,24 грн судового збору за 2024 рік. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 4 376,83 грн. 
Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Позиція учасників справи в судовому засіданні
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зважаючи на обставини, які викладені в позовній заяві, щодо ухвалення рішення за відсутності відповідача та в заочному порядку не заперечив. Пояснив, що він не є співвласником квартири в  АДРЕСА_1 , власниками є відповідач його батько – ОСОБА_2 та баба ОСОБА_3 проте він має право на користування житлом та являється власником особових рахунків за оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. У квартирі в  АДРЕСА_1 він проживав з 2016 по 2020 роки.
Процесуальні дії у справі
Згідно відповіді № 2737322 від 14.05.2026 з ЄДДР по запиту суду сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді від 14.05.2026 матеріали позовної заяви залишено без руху.
18.05.2026 на виконання ухвали судді позивачем надано додаткові документи.
18.05.2026 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. 
11.06.2026 ухвалою суду відкладено підготовче засідання у справі на 11 год. 30 хв. на 25.06.2026. Попереджено відповідача ОСОБА_2 , про наслідки неявки в підготовче засідання.
25.06.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, стягнення вартості невід`ємних поліпшень майна та стягнення коштів у порядку регресу. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17.08.2026 на 09.00 год. 
17.08.2026 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача, якого попереджено про наслідки неявки в наступне судове засідання.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання 07.09.2026 повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав.
07.09.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення до 15.09.2026.
Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.03.2001 - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Радехів Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 вересня 1995 року зроблено відповідний запис за № 108, батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_4 (а.с.57).
Згідно копії Акт про непроживання особи за місцем реєстрації від 16 березня 2026 року, такий складений та підписаний співвласницею квартири АДРЕСА_1 — ОСОБА_3 . Зі змісту Акта вбачається, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою, фактично не проживає у зазначеній квартирі з вересня 2020 року, житлом не користується, спільного господарства з іншими мешканцями та співвласниками квартири не веде та комунальними послугами не користується (а.с.4).
Відповідно до долучених копій квитанцій рахунків (квитанцій) про оплату житлово-комунальних послуг за період 2020–2026 р.р. за адресою: АДРЕСА_3 , особовий рахунок за житлово-комунальні послуги (№ 11303A089) та особовий рахунок за послуги з розподілу природного газу (№ 0900059083) оформлені на ім`я ОСОБА_5 .. Рахунки містять деталізацію нарахувань та оплати за такі послуги: управління багатоквартирним будинком (КП "Житлокомунсервіс"); водопостачання та водовідведення (КП "Водоканал"); централізоване опалення (КП "ТКЕ"); споживання природного газу (ТОВ "Львівгаз Збут"/Львівська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України") (а.с.5-8).
Згідно копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4633-1899602-2018 від 11.08.2018, позивач ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації місця проживання — 12.07.2012 (а.с.9).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2026/007514903 від 10.05.2026 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . з 12.07.2012 (а.с.10).
Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 267327480 від 23.07.2021 об`єктом нерухомого майна є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа об`єкта становить 64.3 кв.м., житлова площа — 44.6 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 404731546239. Згідно з актуальною інформацією про право власності, зазначена квартира перебуває у спільній частковій власності: ОСОБА_2 є власником 2/3 частки (на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії 1661 від 09.12.2014 року — 1/3 частка; та на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 07.09.1994 року — 1/3 частка). ОСОБА_3 є власником 1/3 частки (на підставі Свідоцтва про право власності № 883 від 07.09.1994) (а.с.11-12).
Відповідно до копій рахунків-повідомлень ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за особовим рахунком № НОМЕР_4 (EIC-код 56XM22G37230280O) та фіскальних чеків АТ «Укрпошта» про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , оформлених на ім`я ОСОБА_1 , згідно з наданими документами, ОСОБА_1 у період з 2021 по 2026 роки отримував рахунки за спожитий природний газ та здійснював оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, зокрема: за водопостачання та водовідведення (КП «Радехівське ВКГ»), вивезення побутових відходів, електропостачання (ТОВ «Львівенергозбут») та розподіл природного газу (АТ «Львівгаз»). З фіскальних чеків та рахунків убачається, що позивач визначений як платник та абонент за вказаними комунальними послугами у спірній квартирі, а також зафіксовано факти внесення ним грошових коштів на рахунки надавачів послуг». Загальна сума оплачених позивачем квитанцій складає – 9178,31 грн (а.с.13-38).
Згідно Довідки про індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7 від 10.05.2026  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 у період з 2016 по 2026 роки перебував у трудових відносинах з КП "Телестудія "Радехів", ТОВ "Євро-Комерс", ТОВ "Девдройд Технолоджі", також букв зареєстрований як безробітний (а.с.39-40).
Відповідно до копії Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 2868 від 04.07.2017, видана Комунальним підприємством "Радехівське міське водоканалізаційне господарство", згідно з вказаною довідкою, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 (заявник); ОСОБА_6 (брат) (а.с.44).
Згідно копії Вимоги Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 16.07.2024, адресованої ОСОБА_1 , останньому повідомлено про наявність боргу за особовим рахунком № НОМЕР_5 у розмірі 1277,26 грн (а.с.45).
Відповідно до копії Витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) станом на 11.08.2024 щодо виконавчого провадження № 66389325 та Постанови Старшого державного виконавця Радехівського РВ ДВС Західного МРУ МЮ Сеньчук О.С. від 03.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76778853 з примусового виконання судового наказу Радехівського районного суду № 451/1138/24 від 25.11.2024 у зв`язку з повним добровільним погашенням боржником суми судового збору (а.с.46-47).
Згідно копії повідомлення Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №19/100/240-498/104/425 від 16.01.2025 на ім`я ОСОБА_1 , згідно бази даних Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» позивач являєтесь власником особового рахунку НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_4 . 10.10.2024 видано судовий наказ №451/1138/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за розподіл природного газу у розмірі – 1109, 49 грн та 242,24 грн. Також вказано про відсутність будь-якої заборгованості за вказаним особовим рахунком станом на 15.01.2025 (а.с.47 зворот).
Відповідно до копії зведеного розрахунку витрат на оренду житла та оплату комунальних послуг від 10.05.2026, вказано, що підставою для понесення витрат є Договір оренди квартири від 03.08.2020, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Розрахунок містить помісячний перелік оплат за 69 платежів (орендна плата разом із комунальними послугами) за період з серпня 2020 року по квітень 2026 року включно. Загальна сума заявлених позивачем збитків за цим розрахунком становить 329 831,00 гривень (а.с.48-50).
Відповідно до копії Довідки № 323 від 23.03.2016, Довідки № 875 від 26.06.2017 ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу денної форми навчання факультету управління фінансами та бізнесу (термін навчання з 2013 року по 30.06.2017) та студентом IV курсу денної форми навчання за денною формою навчання факультету управління фінансами та бізнесу з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року (а.с.51).
Згідно копії Договору оренди квартири від 09.07.2020, укладеного у місті Червоноград між Орендодавцем ( ОСОБА_7 ) та Орендарем ( ОСОБА_1 ), відповідно до умов договору, Орендодавець надає Орендарю в оренду житлове приміщення (квартиру) за адресою: АДРЕСА_3 . Термін оренди: згідно з п. 3.1, становить 11 місяців з моменту фактичної передачі квартири по акту приймання-передачі (з 03.08.2020). Відповідно до п. 3.2 Договору передбачено автоматичне продовження (пролонгацію) договору на такий самий строк, якщо жодна зі сторін не заявить про його розірвання. Порядок розрахунків: згідно з п. 4.1 та п. 4.2, розмір помісячної орендної плати становить 3000,00 гривень у літній (теплий) період та 2500,00 гривень у зимовий (холодний) період. Комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, опалення, газ та квартплата) сплачуються Орендарем окремо за рахунками (а.с.52-54).
Згідно копії Наказу Директора Приватного підприємства «АРТ ЛІФТ» № 4-к від 05 квітня 2016 року «Про прийом на роботу» ОСОБА_1 прийнято на 0,5 ставки на постійне місце праці (неповний робочий день) на посаду фахівця з інформаційних технологій з посадовим окладом згідно зі штатним розписом (а.с.55).
Відповідно до копії Пропозиції щодо досудового врегулювання майнового спору та фіксації статусу відносин від 01 березня 2026 року, позивач на виконання вимог ст. 16 ЦПК України звернувся до відповідача з метою позасудового вирішення тривалого конфлікту щодо квартири АДРЕСА_5 . Позивач запропонував врегулювати спір шляхом передачі йому у власність 1/3 частки квартири (шляхом дарування) у строк до 08 березня 2026 року, попередивши про намір звернутися до суду у разі ігнорування звернення (а.с.56).
Згідно Підсумкового акт-розрахунок вартості невід`ємних поліпшень майна від 10 травня 2026 року, складений та підписаний позивачем ОСОБА_1 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивач визначає обсяг та вартість капітального ремонту, проведеного ним власним коштом у період з 2016 по 2019 роки. Вказано, що через раптове та примусове виселення у вересні 2020 року первинні чеки та квитанції були частково втрачені або залишилися у відповідача. Розрахунок сформовано на основі середньоринкових цін станом на 2019 рік за такими позиціями: встановлення міжкімнатних дверей (з монтажем) — 12 000,00 грн; утеплення фасаду квартири — 18 500,00 грн; влаштування ламінату та вирівнювання стін (18 кв.м.) — 24 000,00 грн; встановлення підвісних стель та освітлення (18 кв.м.) — 18 000,00 грн; ремонт коридору та кухні (заливання підлоги, шпалери) — 12 000,00 грн; влаштування вбудованих меблів (шафа-купе) та кухонної техніки — 22 000,00 грн. Загальна сума заявлених невід`ємних поліпшень становить 106 500,00 гривень. Документ склав ОСОБА_1 (а.с.58).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи
Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, згідно ст. 109 Житлового кодексу України (редакція станом на час вчинення спірних правовідносин) виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Згідно ст. 157 ЖК України (редакція станом на час вчинення спірних правовідносин) членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 116 ЖК України (редакція станом на час вчинення спірних правовідносин), якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Згідно ст.391 ЦК України (у редакції станом на час вчинення спірних правовідносин) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України (редакція станом на час вчинення спірних правовідносин), члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, сторона позивача в обґрунтування виселення з квартири в АДРЕСА_1 , покликається на Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 березня 2026 року, який складений та підписаний співвласницею квартири АДРЕСА_1 — ОСОБА_3 . Зі змісту акта вбачається, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою, фактично не проживає у зазначеній квартирі з вересня 2020 року, житлом не користується, спільного господарства з іншими мешканцями та співвласниками квартири не веде та комунальними послугами не користується.
Надаючи оцінку вказаному Акту, з врахуванням положень наведених норм законодавства, станом на вересень 2020 року, судом не встановлено, що позивач як член сім`ї співвласника (відповідача) був виселений з квартири і таке виселення оформлене у встановленому законом порядку.
Наведений Акт підписаний тільки співвласником ОСОБА_3 , таким не встановлено обставин виселення та чи було це виселення спричинене неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 . 
Водночас, суд наголошує, що виселення члена сім`ї власника житлового приміщення, з приватного житла не може здійснюватися самовільно, а не інакше як за рішенням суду та з підстав і в порядку, встановлених законом.
Так, щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 329 831,00 грн, суд зазначає наступне.
Позивач на підставу вказаних вимог, покликається на ст. 22 ЦК України, зокрема, що він був змушений орендувати житло у м. Червоноград (Шептицький), та відповідно до договору оренди та розрахункових документів, загальна сума витрат (оренда + комунальні послуги) станом на квітень 2026 року становить 329 831,00 грн, проте суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову з цих підстав, з огляду на те, що обставини виселення позивача відповідачем судом не встановлено.
Покликання позивача на те, що відповідач у період з 2017 року по серпень 2020 року системно застосовував щодо позивача психологічний тиск та створював нестерпні умови спільного проживання, а у вересні 2020 року примусово позбавив його та його сім`ю права доступу до житла, не підтверджені жодними доказами чи показами свідків. 
Таким чином, протиправні дії відповідача щодо позбавлення права позивача на проживання в квартирі та необхідність витрачати кошти на оренду іншого житла як прямі збитки в судовому засіданні не доведені.
Так, щодо позовної вимоги стягнути з відповідача вартість невід`ємних поліпшень майна у розмірі 106 500,00 грн, суд зазначає наступне.
Як видно із підсумкового акта-розрахунок вартості невід`ємних поліпшень майна від 10 травня 2026 року, який складений та підписаний тільки позивачем ОСОБА_1 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивач визначає обсяг та вартість капітального ремонту, проведеного ним власним коштом у період з 2016 по 2019 роки на суму - 106 500,00.
Водночас, із пояснень позивача наданих в судовому засіданні, встановлено, що станом на час проведення ремонтних робіт в 2016-2019 р.р. позивач у спірній квартирі проживав.
Позивач як на підставу вказаної позовної вимоги покликається на ст. 1212 ЦК України.
Так, згідно  ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Так, матеріали справи не містять жодних доказів про проведені ремонтні роботи та їх вартість. 
Крім того, як вказує позивач, ремонтні роботи проводилися у 2016–2019 роках, коли позивач проживав в квартирі як член сім`ї власника, який покращував власні умови проживання. 
Письмової угоди між сторонами про те, що власник зобов`язується повернути позивачу гроші за ремонт чи про умови такого проведення суду не надано.
Отже, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Так, щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу сплачених комунальних боргів у розмірі 1 109,49 грн за доставку природного газу та 242,24 грн судового збору за 2024 рік, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що особові рахунки за адресою: АДРЕСА_4 оформлені на позивача - ОСОБА_1 , та згідно бази даних Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», позивач являється власником особового рахунку НОМЕР_5 .
10.10.2024 видано судовий наказ № 451/1138/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу у розмірі – 1109, 49 грн та 242,24 грн судового збору.
При цьому, позивач в обгрунтування позовних вимог в частині стягнення сплачених комунальних боргів, покликається на те, що він був змушений за рішенням суду сплатити борги за відповідача та на норми ст. 1191 ЦК України.
Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Проте, стаття 1191 Цивільного кодексу України не застосовується до вказаних правовідносин, а стосується деліктних зобов`язань.
Позивачем не доведено, що останній, будучи боржником за судовим наказом №451/1138/24, оскаржував неправомірне нарахування на нього, як споживача, заборгованості за розподіл природного газу, шляхом скасування судового наказу.
Крім того, стороною позивача не надано жодних відомостей про споживачів розподілу природного газу, за період заборгованості, згідно судового наказу №451/1138/24.
Таким чином, особовий рахунок № НОМЕР_5 оформлений саме на позивача ОСОБА_1 , судовий наказ №451/1138/24 було видано за боржником ОСОБА_1 , тому, оскільки судовий наказ не скасовано, він є чинним і підтверджує, що боржником є саме позивач.
Крім того, сторона позивача не надала жодних відомостей про всіх споживачів розподілу газу за вказаними нарахуваннями.
Отже, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов не підлягає задоволенню, суд залишає сплату судового збору на стороні позивача.
Резолютивна частина рішення:
На підставі ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 280-286 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
у х в а л и в:
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, стягнення вартості невід`ємних поліпшень майна та стягнення коштів у порядку регресу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ; 
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 . 
Рішення складено та оголошено – 15.09.2026.
Головуючий суддя | Патинок О. П.