| 441/481/26 2/441/607/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
04.08.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді – Яворської Н.І.
за участю секретаря судових засідань – Цап І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, Львівської районної військової адміністрації, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про встановлення юридичного факту, визнання недійсним та скасування розпорядження, Державного акту та визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування, -
в с т а н о в и в:
адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 02.03.2026 звернулась з позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, Львівської районної військової адміністрації, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, просила встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 301, зареєстрованого у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області за № 301 від 23.05.1997 та яким посвідчено право на землю, розміром 0,28 умовних кадастрових гектарів на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що видано на ім`я ОСОБА_2 , визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №032993, виданий на ім`я ОСОБА_2 та скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №745, а також розпорядження голови Городоцької РДА від 22.03.2002 №152, в частині передачі у земельної ділянки площею 0,2148 га ОСОБА_2 ; визнати за  ОСОБА_1  в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 0,28 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 на підставі Витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області № 0-13-0-91-2586/15-25 від 07.11.2025.
Позовні вимоги мотивовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.01.2001 (а.с.22). На час смерті остання проживала та була зареєстрована з сином ОСОБА_3 , 1927 р.н., що підтверджується довідкою Підзвіринецького старостинського округу №55 від 26.02.2026. Отже, ОСОБА_3 фактично вступив у спадщину як спадкоємець першої черги. 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. На час смерті він проживав один в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Підзвіринецької сільської ради №946 від 20.10.2017 (а.с.21). На випадок смерті  ОСОБА_3 за життя розпорядився своїм майном, зокрема, склав заповіт, посвідчений 4 травня 2011 року Підзвіринецькою сільською радою Городоцького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі № 26, яким все своє майно, що належало б йому на день смерті і на що за законом мав би мати право, заповів своїй дочці ОСОБА_1 . Заведено спадкову справу за №49/2017. Позивачка є спадкоємцем першої черги за вказаним заповітом та прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80799343 від 10.04.2025 (а.с.18). Разом з тим державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. листом від 06.10.2025 року № 439/02-14 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , зокрема на земельну частку (пай), розміром 0,2148 умовних кадастрових гектари, що належала ОСОБА_2 , спадкоємцем якого був син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Означене унеможливлює успадкування позивачкою  ОСОБА_1  вказаної земельної частки (паю) в нотаріальному порядку, тому вона змушена звертатись із означеним позовом до суду, просила позов задовольнити.
Ухвалою судді від 04.03.2026 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, 04.08.2026 її представник – адвокат Струс Н.Я. подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує (а.с.52).
Представники відповідачів і третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належно.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 22.01.2001, що ОСОБА_2 (бабуся позивачки) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка до смерті проживала та була зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня смерті проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3 , 1927 р.н. (а.с.53)
Згідно Витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат ЛВ № 301 від 23.05.1997 року на право приватної власності на землю (середню земельну частку) розміром 0,28 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, тобто за життя спадкодавиці. 
На підставі Розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 152 від 22.03.2002 ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,2148 га на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. серії IV-ЛВ № 032993 від 04.04.2002, тобто після смерті останньої.
Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син  ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час смерті.
Згідно копії свідоцтва про смерть  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.05.2011  ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все своє майно і все те, що належало б йому на день смерті і на що за законом мав би мати право, заповів дочці ОСОБА_1 . 
Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця  ОСОБА_3 , звернулась до нотаріуса для її оформлення, та їй 10.04.2025 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 0,7494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підзвіринецької сільської ради Львівського (кол. Городоцького) району Львівської області, кадастровий номер: 4620986600:08:000:0010, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 032550, виданого Городоцькою райдержадміністрацією Львівської області 4 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Львівської області від 22 березня 2002 року № 152, підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80799343 від 10.04.2025. Заведено спадкову справу за № 49/2017. Однак листом державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравари В.В. від 06.10.2025 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , зокрема на земельну частку (пай), розміром 0,2148 умовних кадастрових гектари, що належала ОСОБА_2 , спадкоємцем якої був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу.
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею прав та обов`язків після смерті свого батька. Її мати та дружина ОСОБА_3 – ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24)
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. 
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 
Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 
Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19).
Згідно положень ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.
Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 2 статті 3 згаданого Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 
За положеннями ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.
Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.
Таким чином, розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 22.03.2002 № 152 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2148 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що видане після її смерті, в цій частині слід визнати недійсним.
Оскільки на підставі вищевказаного розпорядження було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ № 032993, такий теж слід визнати недійсним, скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №745.
Вимоги про скасування розпорядження, державного акту та реєстрації є похідними й залежать від доведеності законності рішення відповідного органу, на підставі якого вони видані.
В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_5 і Сивулька одна і таж особа, яка є спадкодавцем, спадщину після смерті якої прийняв її син.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2  належало право на вищеозначену земельну частку (пай), оскільки вона була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) і за життя їй було видано Сертифікат про право на земельну частку (пай), а отже видача бланку Державного акту після смерті не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування.
Відтак, належне ОСОБА_3 на час смерті право на земельну частку (пай) розміром 0,28 ум.кад.га входить в склад спадщини після його смерті.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про задоволення позову.
На підставі ст.ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 301, зареєстрованого у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області за № 301 від 23.05.1997 року та яким посвідчено право на землю, розміром 0,28 умовних кадастрових гектарів на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що видано на ім"я ОСОБА_2 .
Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 22.03.2002 № 152 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області. 
Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 032993, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 152 від 22.03.2002 про передачу у власність земельної ділянки площею 0.2148 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, скасувавши його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №745.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай), площею 0,28 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 на підставі Витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Підзвіринецька сільська рада) Львівської області № 0-13-0-91-2586/15-25 від 07.11.2025. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04.08.2026.
Суддя Яворська Н.І.