Єдиний унікальний номер: 728/723/26 
Номер провадження 2/728/509/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області
в складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.
за участю: позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)
відповідача - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
прокурора Москаленко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Кролевецької міської ради, про позбавлення батьківських прав,- 
В С Т А Н О В И В:
30.03.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи на те, що відповідач, являючись батьком дитини, протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, навчанням, розвитком та здоров`ям, не утримує матеріально. Крім того, засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України (розбещення неповнолітніх).
Ухвалою судді від 31.03.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.05.2026 року; запропоновано третій особі - Службі у справах дітей Кролевецької міської ради, надати висновок щодо розв`язання спору відповідно до положень ст. 19 СК України (про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ), яке протокольними ухвалами відкладено на 08.06.2026 року у зв`язку з неврученням відповідачу копії позовної заяви з додатками, який перебуває у виправній колонії та на 24.06.2026 року узв`язку з відсутністю розписки про отримання відповідачем позовної заяви.
Ухвалою суду від 24.06.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.08.2026 року.
11.08.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 20.08.2026 року.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх. Додатково пояснила, що з 2000 року батько дитини проживає окремо, не спілкується з дитиною, не цікавиться її розвитком та здоров`ям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. У 2001 році вона зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, однак через погрози останнього, вона подала заяву про залишення позову без розгляду. 
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Додатково зазначив, що на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі та не матиме можливості, зокрема, надавати дозволи дитині для виїзду за кордон. 
Представник третьої особи - Служба у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за відсутності їх представника. Надали висновок відповідно до положень ст. 19 СК України. 
Прокурор в судовому засіданні висловила думку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, з урахуванням досліджених у справі обставин, це буде відповідати найкращим інтересам дитини. 
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що визначено ч. 1 ст. 165 СК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про його народження, є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 12).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Кролевецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.01.2026 року, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », актовий запис № 02 (а.с.14).
Як вбачається зі змісту довідки за № 08-29/23, виданої Божківським старостинським округом Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області 23.03.2026 року, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з 05.04.2020 року виховує та піклується про малолітнього сина без участі батька ОСОБА_2 (а.с. 8, 9,10).
Згідно з довідкою Кролевецької гімназії №1 Кролевецької міської ради за № 04-05/47 від 24.03.2026 року, батько ОСОБА_3 , учня 1-Б класу, за період навчання шкільним життям дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.7).
Розпорядженням голови Кролевецької районної державної адміністрації від 25.09.2020 року №248-ОД визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 24.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружини залишено без розгляду (а.с.88-91).
Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.04.2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України (розбещення неповнолітніх) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною із роботою з дітьми (навчання, виховання, проведенням дозвілля дітей) на строк 3 (три) роки (а.с.16-22).
З досліджених в судовому засіданні доказів  встановлено, що відповідач протягом останніх шести років не спілкується з дитиною, не бере участі у її вихованні та розвитку, не цікавиться її життям та не надає матеріальної допомоги. Така поведінка свідчить про тривале, систематичне та свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, передбачених статтею 150 СК України. Крім того останній засуджений за скоєння кримінального правопорушення щодо малолітньої особи та відбуває покарання в місцях позбавлення волі. 
У наданих поясненнях відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, що свідчить про його небажання в подальшому виховувати дитину та виконувати батьківські обов`язки.
За приписами ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області за № 166 від 30.04.2026 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.35-37, 39-41).
Суд погоджується з висновком виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області як органу опіки та піклування та вважає, що змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, тому позбавлення відповідача батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини. 
Як на правову підставу позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини позивачка у позовній заяві посилається на пункт другий частини першої статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаних обставин щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини - ОСОБА_3 .
Верховний Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується за умови доведеності винного ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та коли таке позбавлення відповідає найкращим інтересам дитини. 
З огляду на тривале ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає, що позбавлення його батьківських прав відповідає найкращим інтересам дитини, забезпечить належні умови її виховання та розвитку, а відтак наявні передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для задоволення позову.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Враховуючи, що позивачка у наданій заяві не просила вирішувати питання про стягнення аліментів, тому, виходячи з положень ч.ч.2,3 ст. 166 СК України, суд не приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивачка у позові просила залишити такі витрати за нею.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Кролевецької міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (свідоцтво про народження видано Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 4).
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа: Служба у справах дітей Кролевецької міської ради, м. Кролевець Конотопського району Сумської області, вул. Грушевського, 19, ЄДРПОУ 45312362.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Повне судове рішення складено 20.08.2026 року. 

Суддя О.І. Глушко