КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Справа № 133/3061/25
провадження № 3/133/299/26
07.07.26 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., секретаря судових засідань Корбут Ю.А., за участі захисника ОСОБА_1 — адвоката Гулійчука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, матеріали справи, що надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №420841 від 12.08.2025 вказано, що 12.08.2025 о 14:28 в с. Махнівка, Хмільницького району, Вінницької області на АД М-21 243 км, ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN NAVARA KING, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; підвищена активність; жвавість рухів. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №475321, №476154, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, практика Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008, наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У зв`язку з викладеним, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника на підставі наявних матеріалів.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Гулійчук С.В. зазначив, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає та зазначив, що останній не перебував в стані сп`яніння та перебував в повністю адекватному стані, що підтверджується відеозаписом, крім того поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права та той забажав скористатись адвокатом та після консультації з адвокатом ОСОБА_1 підійшов до поліцейського та повідомив йому що він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, однак поліцейські відмовили йому та повідомили що вже складають відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
У зв`язку з чим адвокат Гулійчук С.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
На підставі ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.
Як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надані: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №420841 від 12.08.2025; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реації від 12.08.2025; рапорт поліцейського від 12.08.2025; пояснення ОСОБА_1 12.08.2025; витяг адмінпрактики з бази ІПНП відносно ОСОБА_1 ; диск з відеозаписом.
Вивчивши адміністративні матеріали, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Із відеозапису, оглянутого у судовому засіданні, а саме запису з нагрудної відеокамери працівника поліції, вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб NISSAN NAVARA KING, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Під час спілкування з водієм працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння а саме підвищена жвавість , при цьому жодних інших ознак працінк поліції протягом всього відео не називав. З відеозапису суд встановив, що ОСОБА_2 вів себе повністію спокійно і жодної підвищеної жвавості в нього на відео не спостерігається. Працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після цього ОСОБА_1 зателефонував своєму командиру та повідомив про обставини зупинки. Під час телефонної розмови командир порадив йому відмовитися від проходження огляду, однак працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та повторно запропонували пройти відповідний огляд. У подальшому ОСОБА_1 здійснив ще один телефонний дзвінок, під час якого працівник поліції пояснив співрозмовнику, що транспортний засіб було зупинено у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху. Надалі ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що бажає проконсультуватись з адвокатом, однак у відповідь працівник поліції повідомив про намір складати протокол про адміністративне правопорушення. Після цього ОСОБА_1 зазначив, що не зрозуміє виниклої ситуації, однак працівник поліції перервав його та вимагав надати документи, зазначивши, що після цього він зможе телефонувати будь-кому.
Згодом ОСОБА_1 розмовляв телефоном із адвокатом, пояснюючи обставини події, при цьому з відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово втручався у розмову та перебивав його.
О 15 год. 16 хв. відеозапис переривається та поновлюється лише о 15 год. 30 хв. Після відновлення запису працівник поліції знову звернувся до ОСОБА_1 з вимогою надати посвідчення водія. ОСОБА_1 повідомив, що очікує на зворотній дзвінок від адвоката, після чого надасть необхідні документи. 
Незважаючи на це, працівник поліції розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого запропонував надати письмові пояснення. Згодом ОСОБА_1 перетелефонував адвокат, після спілкування з яким останній підійшов до працівників поліції та повідомив про своє бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Однак працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що той вже відмовився від проходження огляду, у зв`язку з чим відносно нього вже складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомив ОСОБА_1 про вилучення посвідчення водія, відсторонення його від керування транспортними засобами, а також зазначив, щоб останній шукав тверезого водія для щоб забрати автомобіль.
Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення. Крім того вказаний відеозапис не містить чіткої та свідомої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.
В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що не відмовляється від проходження огляду та бажає його пройти в медичному закладі.
Таким чином, працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції № 1026.
У відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, суду не надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували факт свідомої та добровільної відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного медичного огляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України.
Водночас, один лише протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не може бути достатнім доказом для визнання судом винуватою останню за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що матеріали даної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 245-249, 251, 252, 266-1, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий,за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя  Олександр ГУМЕНЮК