Провадження № 2/679/953/2026
Справа № 679/871/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: 
головуючого судді   Безкровного І.Г., 
за участю секретаря с/з Парай В.В.,
представника позивача  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Іванов Олексій Михайлович, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.
02.09.2025 між АТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_2 в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 336548825102, за яким відповідач внаслідок невиконання зобов`язань має заборгованість у загальному розмірі 392756,26 грн, що складається з наступного: 1) 338895,11 грн – заборгованість за основним боргом (кредитом); 2) 41005,11 грн – заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 3) 10121,40 грн – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 4) 2734,74 грн – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
З огляду на викладені обставини АТ «Державний ощадний банк України» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 392756,26 грн та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5891,34 грн.
19.06.2026 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 64).
06.07.2026 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 84).
Представник позивача – адвокат Огородник В.В. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання повторно не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань не надав, у зв?язку з чим судом було постановлено на місці ухвалу про заочний розгляд справи (проти чого представник позивача не заперечував).
Заслухавши представника позивача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 02.09.2025 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 365488525102, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у загальному розмірі 348000 грн на строк 60 місяців із терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02.09.2030 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних (а.с. 5-14, 15, 16-18, 19-20).
Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов’язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом із будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав, у повному обсязі, в тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулося затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом за один календарний місяць (п. 3.10.1 договору).
Термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав із дати виникнення будь-якої із вказаних у цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов’язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов’язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (в тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів (п. 3.11.2 договору). 
У випадку порушення умов цього договору позичальник зобов’язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахований на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено у договорі, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки (п. 4.3.3 договору).
За порушення взятих на себе зобов?язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов?язався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу на кожен день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу (п. 8.3 договору).
Як вбачається з виписки по рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами і згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит № 365488525102 від 02.09.2025 внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань станом на 09.06.2026 за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 392756,26 грн, що складається з наступного: 1) 338895,11 грн – заборгованість за основним боргом (кредитом); 2) 41005,11 грн – заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 3) 10121,40 грн – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 4) 2734,74 грн – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с. 24-25, 26-52).
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056^1 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов?язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов?язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказів спростування презумпції дійсності укладеного відповідачем договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористався.
Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість перед позивачем.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 365488525102 від 02.09.2025 у загальному розмірі 379900,22 грн, що складається з наступного: 1) 338895,11 грн – заборгованість за основним боргом (кредитом); 2) 41005,11 грн – заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.
Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у загальному розмірі 12856,14 грн суд зазначає таке.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд бере до уваги, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє дотепер, позаяк останнього разу його було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України № 4857-ІХ від 04.05.2026, строком на 90 діб, тобто до 02.08.2026.
У правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 та від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 зазначається, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Тлумачення п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23.
За таких обставин, оскільки заборгованість за пенею за договором про споживчий кредит № 365488525102 від 02.09.2025 була нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, суд не вбачає підстав для стягнення з неї заборгованості за пенею у загальному розмірі 12856,14 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5891,34 грн підтверджується платіжною інструкцією № 4960 від 10.06.2026 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 4, 58). 
Враховуючи те, що задоволенню підлягають 96,73% позовних вимог (379900,22 грн х 100% / 392756,26), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5698,69 грн – пропорційно розміру задоволених позовних вимог (5891,34 грн х 96,73% / 100%). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ: 
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 365488525102 від 02.09.2025 у розмірі 379900,22 грн (трьохсот сімдесяти дев?яти тисяч дев?ятисот гривень двадцяти двох копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за вказаним договором у загальному розмірі 12856,14 грн – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5698,69 грн (п?яти тисяч шестисот дев?яноста восьми гривень шістдесяти дев?яти копійок).
Повне рішення суду складено 25.08.2026.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення.
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії –Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» (ідентифікаційний код 09315357; місцезнаходження: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 46).
Представники позивача: Іванов Олексій Михайлович (місце проживання: АДРЕСА_1 ); адвокат Огородник Віталій Васильович (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя І.Г. Безкровний