Справа № 686/9114/26
Провадження № 2/686/6762/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Хараджі Н.В.,
при секретарі судових засідань – Мельник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 лютого 2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб Осташковецькою сільською радою Хмельницького району. Відповідачка є матір`ю їхніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із відповідачкою. Позивач зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що врешті-решт призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, у зв`язку з чим подальше спільне життя стало неможливим. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного проживання та шлюбних відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше збереження сімейних відносин не має сенсу, а шлюб фактично припинив своє існування. Майнового спору між сторонами немає.
У зв`язку з викладеним позивачка звернулася до суду з відповідним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2026 року справу розподілено для розгляду судді Хараджі Н.В.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.
Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17 лютого 2001 року Осташковецькою сільською радою Хмельницького району, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 04
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
За положеннями ст.112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач, реалізуючи передбачене законом право на судовий захист, звернувся до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу.
Суд враховує, що збереження шлюбу можливе лише за наявності взаємної волі подружжя на продовження сімейних відносин, які ґрунтуються на засадах взаємної любові, поваги, взаєморозуміння, взаємодопомоги та підтримки, що становлять моральну основу сімейного життя.
Разом з тим позивач не має наміру зберігати шлюб із відповідачкою, вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливими, а примирення сторін — недоцільним. Вказані обставини свідчать про відсутність у позивача волі на продовження подружніх відносин та фактичний розпад сім`ї.
Наведені позивачем обставини та причини, з яких він наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає обґрунтованими та такими, що свідчать про фактичний розпад сім`ї. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитимуть інтересам позивача, які мають істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Пунктом 2 ч. 3ст.115СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.7, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.104,112-115 СК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 лютого 2001 року Осташковецькою сільською радою Хмельницького району, актовий запис № 04, - розірвати.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата виготовлення повного тексту рішення суду 04.09.2026 року.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа