ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/8321/16-к
провадження № 1-кп/753/485/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 
секретаря      ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12016100020002151 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Нова Каховка, Херсонської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 07.03.2001 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 140, 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 140, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 03.09.2003 звільнено з Дар?ївської виправної колонії колонії № 10 Херсонської області на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003;
- 04.11.2005 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 296 КК України, кримінальну справа припинено за ст. 45 КК України;
- 24.10.2011 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.09.2014 звільнено з Жовтневської виправної колонії № 17 Харківської області по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України;
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора      ОСОБА_4 
захисника      ОСОБА_5 
обвинуваченого     ОСОБА_3 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим: 24.10.2011 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.09.2014 звільнено від відбування покарання з Жовтневської виправної колонії №17 Харківської області, маючи не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення, перевиховання не став та вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 07.01.2016 приблизно о 18 год. 40 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Мобільні Фішки», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 12, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, що перебуває на балансі ФОП « ОСОБА_6 », поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я особи, підійшов до продавця магазину ОСОБА_7 та попросив показати йому мобільні телефони «Lenovo A-2010» та «LG Leon». Після того, як ОСОБА_7 дістав зазначені телефони з вітрини та надав ОСОБА_3 , ОСОБА_3 розглянув мобільний телефон «LG Leon» та поклав його на стіл, а в мобільний телефон «Lenovo A-2010» вставив свою сім - карту та зателефонував невстановленій особі.
В подальшому, ОСОБА_3 поклав мобільний телефон «Lenovo A-2010» на стіл та, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я особи, дістав з кишені предмет, схожий на ніж, та, наставивши його на потерпілого ОСОБА_7 , наказав йому надати мобільні телефони «Lenovo A-2010» та «LG Leon». Воля потерпілого ОСОБА_7 до опору була повністю подавлена вчиненим відносно нього нападом та, сприймаючи дії нападника, як небезпечні для свого життя та здоров?я, він підкорився вимозі ОСОБА_3 та надав йому мобільний телефон «Lenovo A-2010», чорного кольору, IMEI №l: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , вартістю 2 299 гривень 00 копійок та мобільний телефон «LG Leon», чорного кольору, IMEI №1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 , вартістю 2 699 гривень 00 копійок, що перебувають на балансі ФОП « ОСОБА_6 ».
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ФОП « ОСОБА_8 » матеріального збитку на загальну суму 4 998 гривень 00 копійок..
Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим: 24.10.2011 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.09.2014 звільнено від відбування покарання з Жовтневської виправної колонії №17 Харківської області, маючи не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення, перевиховання не став та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 27.02.2016 приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Ringoo», що розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 168, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, підійшов до продавця зазначеного магазину ОСОБА_9 та попросив показати йому мобільні телефони «Lenovo A6010» та «Lenovo P1 ma40». Після того, як ОСОБА_9 дістав зазначені телефони з вітрини та надав їх ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, знаходячись поряд з продавцем магазину «Ringoo» ОСОБА_9 , усвідомлюючи при цьому, що він спостерігає за його діями, відкрито повторно заволодів чужим майном, що перебуває на балансі ТОВ «Гараж Мобайл Груп», а саме:
- мобільним телефоном марки «Lenovo A6010», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , вартістю 4 499 гривень 00 копійок;
- мобільним телефоном марки «Lenovo P1 ma40», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , вартістю 3 999 гривень 0О копійок, а всього на загальну суму 8 498 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ «Гараж Мобайл Груп» матеріального збитку на загальну суму 8 498 гривень 00 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_10 суду показав, що по першому епізоду, події відбувалися давно, дата відповідає вказаній даті в обвинувальному акті - 07.01.2026 року, було темно, година була приблизно 18:40. Він зайшов у магазин мобільних телефонів, попросив у консультанта оглянути один телефон «Леново А6010», потім інший для порівняння подивитися - також «Леново П1», в цей момент до магазину зайшов свідок, він підійшов до потерпілого, щоб поповнити рахунок на телефоні з комп`ютера, в цей момент він вийшов з магазину. Спочатку продавець дав йому один телефон для огляду, після чого він, ввівши продавця в оману, попросив для порівняння інший телефон, в цей час зайшов свідок та попросив у продавця поповнити мобільний телефон. Жодних погроз не було, телефони залишилися при ньому в руках, ножа при собі не мав. Комп`ютер, через який продавець поповнював телефонний рахунок, був позаду нього, продавець сидів спиною до нього, коли він виходив з магазину, тобто потерпілий не бачив коли він виходив. Якби у нього був ніж, він би забрав виручку, однак ножа в нього не було, він спокійно вийшов з магазину з двома телефонами в руках. Потерпілий міг почути як він виходить, оскільки на дверях висить дзвоник.
Зі свідком ОСОБА_11 він ні про що не домовлявся попередньо, вони познайомилися з ним в кафе, не пам`ятає в якому саме, але заклад розташований недалеко від магазину мобільних телефонів. Вони сиділи, випивали, після чого він пішов у магазин сам, а через 5-7 хвилин зайшов ОСОБА_11 . Коли свідок зайшов у приміщення, він з магазину вийшов вже з телефонами. Потерпілий не біг за ним, навіть не виходив з магазину, оскільки затримав свідка.
Щодо другого епізоду, він аналогічно прибув в темну пору доби у магазин мобільної техніки, який знаходився біля великого супермаркету. Туди він прибув зіспільником. Він зайшов у магазин, після чого прибув його спільник, аби відволікти продавця, і він вийшов з двома телефонами. Просто розвернувся і пішов, без погроз. За ним слідом ніхто не гнався.
Адреси магазинів не пам`ятає точно, вважає, що вказані магазини та адреси в обвинувальному акті відповідають дійсності, оскільки події відбувалися в Дарницькому районі. З вартістю мобільних телефонів він погоджується, викрадене майно здав в ломбард. Крім того, зауважив, що після звільнення з Харкова, він захворів на туберкульоз та фізично не зміг би вибігти з магазину. Також, зазначив, що у своїх діях він вбачає або ст. 185 КК України, або ст. 190 КК України, але не ст. 187 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_9 під час допиту у судовому засіданні суду показав, що 27.02.2016 року на момент подій працював у магазині телефонів за адресою: вул. Харківське шосе, 168 у м. Києві. Точний час події не пам`ятає. Того дня в магазин зайшов обвинувачений, попросив проконсультувати його щодо телефону, на що він розповів йому характеристики пристроїв та відкрив вітрину з телефонами, після чого обвинувачений вийшов з магазину та сказав, що повернеться. Прибувши до магазину вдруге, обвинувачений знову просив подивитися телефони з вітрині, він відчинив та дістав з вітрини телефони, дав їх в руки, обвинувачений оглядав їх недовго, можливо хвилину, він на той час стояв на відстані приблизно двох метрів, щоб не заважати клієнту, як раптово обвинувачений взяв ці гаджети, а саме телефон марки «Леново А6010», вартістю близько 4 555 грн, та телефон марки «Мі 40», вартістю близько 3 999 грн, та почав тікати з магазину, він побіг за ним. Коли вони забігли за ріг магазину, то він зрозумів, що сам магазин залишився відкритий, тому він повернувся. Жодних перепалок з обвинуваченим у них не було, ніхто не кричав.
В подальшому в Дарницькому УП ГУНП в м. Києві проводили впізнання, де вживу пред`являли для впізнання декількох осіб, серед яких був і ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що події відбувалися під час вихідних днів у новорічні свята, точну дату не пам`ятає. Він пішов у заклад, зробив замовлення, після чого у заклад прийшов обвинувачений та підсів за його столик. Вони познайомились, випили, поспілкувалися, після чого вирішили прогулятися недалеко від закладу. По дорозі вони зайшли в невеликий магазин мобільних телефонів, ОСОБА_3 сказав, що йому треба зайти подивитися телефони та з продавцем почав обирати телефон. Спочатку дивився один телефон, потім другий, а потім він вийшов з магазину. Деталей подій він не пам`ятає, однак вийшло так, що він забрав два телефони, після чого прибула поліція. Всі події відбувалися приблизно з 12 год 00 хв до 17 год 00 хв.
Між продавцем та обвинуваченим він чув спокійний діалог, ніяких погроз не було з боку обвинуваченого до продавця, відбувалася звичайна розмова. Все відбулося спонтанно, він дивився на вітрину, не встиг розвернутися, як обвинувачений вискочив з магазину, нічого не сказавши, продавець теж нічого не повідомляв після того, як вийшов. Він, усвідомлюючи, що став свідком подій, чекав приїзду.

Даними, відображеними у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.02.2016 року (т. 2 а.п. 136), з яких вбачається, що 27.02.2016 року близько 19 год. 30 хв. по вул. Харківське шосе, 168 у м. Києві потерпілий ОСОБА_9 у магазині «Ringoo» виявив відсутність трьох мобільних телефонів, якими відкрито заволодів раніше невідомий йому громадянин.

Фактичними даними, які відображено у протоколі огляду місця події від 27.02.2016 року з додатками (т. 2а.п. 137-141) із яких вбачається, що об`єктом огляду є приміщення магазину «Ringoo», що знаходиться за адресою: вул. Харківське шосе, 168 у м. Києві. Зліва від об`єкту огляду на приблизній відстані 3м розташовано вхід до магазину «Сільпо». Позаду від об`єкта огляду на приблизній відстані 2 м розташована не охоронювана стоянка магазину «Сільпо». Вхід до магазину «Ringoo» здійснюється через скляні двері з металевою оправою синього кольору. На момент огляду замок дверей пошкоджень не має. Зліва від вхідних дверей розташовані полички з товарами для мобільних пристроїв та чохли для телефонів з навушниками. Навпроти вхідних дверей на приблизній відстані 2 м. розташовані полички з мобільними телефонами та різними пристроями. Справа від вхідних дверей розташоване місце для продавця магазину, а саме перегородка чорно-зеленого кольору. За даною перегородкою розташовано два металевих стільці, касовий апарат та комп`ютерний пристрій. На перегородці стоїть 1,5 л. пластикова пляшка з води «Миргородська». Під час проведення огляду місця події будь - яких слідів або речей виявлено не було.

Комплексом даних, відображених у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2016 року з додатками (т. 2а.п. 152-157), з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під № 1 як ту, яка 27.02.2016 року близько 19 год. 30 хв. по вул. Харківське шосе, 168 у м. Києві у магазині «Ringoo» відкрито заволодів мобільними телефонами.
Особа під № 1, згідна вказаного протоколу, є ОСОБА_3 .

Даними, які відображено у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2016 року (т. 2 а.п. 158-160) із яких вбачається, що свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених йому осіб впізнав особу під № 1 як ту, яка 28.02.2016 року попросив його здати мобільний телефон «Леново А 6010» до ломбарду «Скарбничка», що за адресою: вул. Саксаганського, 727, м. Київ.

Фактичними даними, які відображено у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.01.2016 року (т. 2 а.п. 161-162), з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 07.01.2016 близько 18 год 50 хв за адресою: вул. Декабристів, 12 у м. Києві у магазині «Мобільні Фішки» невідома особа дістала ніж та забрала з прилавку два мобільні телефони.

Комплексом даних, які відображено у протоколі огляду місця події від 07.01.2016 року з додатками (т. 2а.п. 163-177) із яких вбачається, що об`єктом оглядує приміщення магазину «Мобільні Фішки», розташованого за адресою: вул. Декабристів, 12, м. Київ, на території ринку. Вхід до даного приміщення оснащений метало пластиковими дверима із врізним замком, який на момент огляду не пошкоджений, двері відчинені. При вході до даного приміщення з правого боку знаходиться вітрина з товаром, яка на момент огляду зачинена та неушкоджена. Прямо від входу до даного магазину знаходиться вітрина з товаром, яка на момент огляду зачинена та неушкоджена. З лівого боку від входу знаходиться прилавок продавця, на якому знаходиться ноутбук та чековий апарат, які на момент огляду не пошкоджені. За прилавком продавця знаходяться аксесуари для мобільних телефонів. З правого боку від прилавка продавця знаходиться вітрина, яка на момент огляду зачинена та неушкоджена. На момент огляду обстановка в приміщенні не порушена. Під час огляду даного приміщення з мобільного телефону «Keneksi» було виявлено два сліди папілярних узорів. Також, із прилавка продавця було виявлено та вилучено 4 сліди папілярних узорів.

Крім того, даними, які відображено у висновку експерта № 1499/д від 07.04.2016 року (т. 2 а.п. 186-193) із яких вбачається, що слід пальця руки з розмірами по осях 11х17 мм залишений мізинцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку експерта № 150/д від 28.01.2016, що був виконаний судовим експертом сектору дактилоскопічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 : слід пальця руки з розмірами по осях 12х27 мм залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 , слід пальця руки розмірами по осях 15х25 мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_7 , слід пальця руки з розмірами по осях 13х16 мм залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_7 , слід пальця руки з розмірами по осях 14х25 мм залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_7 порівняльне дослідження сліду пальця руки з розмірами по осях 16х21 мм не проводилось у зв`язку з тим, що слід визнаний не придатним для ідентифікації за ним особи.

Комплексом даних, які відображено у протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 11.02.2016 (т. 2а.п. 198-199) із яких вбачається, що в ході даної слідчої дії у приміщенні ПрАТ «Київстар», розташованого за адресою: вул. Дегтярівська, 55, м. Київ, у присутності ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2016, на CD-R диску була отримана інформація по ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_2 ; ІМЕІ: НОМЕР_10 , НОМЕР_4 .

Також, даними, які відображено у протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 18.02.2016 (т. 2а.п. 213-214) із яких вбачається, що в ході даної слідчої дії у приміщенні ПрАТ «МТС Україна», розташованого за адресою: вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, у присутності представника ОСОБА_15 , на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2016, на CD-R диску була отримана інформація згідно до ухвали суду.

Із протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 01.03.2016 (т. 2а.п. 218-219) вбачається, що в ході даної слідчої дії у приміщенні ТОВ «Лайфселл», розташованого за адресою: вул. Амосова, 12, м. Київ, у присутності представника ОСОБА_16 , на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2016, на CD диску була отримана інформація згідно до ухвали суду.

Крім того, протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 01.04.2016 (т. 2а.п. 233-234) вбачається, що в ході даної слідчої дії у приміщенні ТОВ «Лайфселл», розташованого за адресою: вул. Амосова, 12, м. Київ, у присутності представника ОСОБА_16 , на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2016, на CD диску була отримана інформація згідно до ухвали суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
До показань обвинуваченого ОСОБА_3 суд ставиться критично та розцінює виключно як позицію захисту з метою уникнення відбування покарання за вказане кримінальне правопорушення, крім того вказані показання спростовуються комплексом досліджених в судовому засіданні доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:
ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;
ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , згідно ст. 66 КК України - не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень проти власності, особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 1 ст. 187 КК України із подальшим визначенням остаточного покарання за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, та у повній мірі буде відповідати вимогам ст.ст. 50,65 КК України. 
Водночас, відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Згідно із ст.12 КК України, злочин ипередбачені ч.1 ст.187 та ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами.
Злочини, які судом визнані доведеними ОСОБА_3 вчинив не пізніше 27.02.2016 року, а тому на момент винесення вироку, минули строки передбачені п.4 ч.1 ст.49 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.
Враховуючи те, що злочин передбачений ч.1 ст.187 КК України вчинений ОСОБА_3 07.01.2016 року, злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України 27.02.2016 року та з того часу минуло більше 10 років, перебіг давності у зазначеному кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався, останнього на підставі п.4 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України слід звільнити від покарання.
Окрім того, суд не вбачає підстав для зупинення перебігу строків давності на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 20.06.2019 року, якою ОСОБА_3 було оголошено у розшук з метою приводу до Київського апеляційного суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ухвала реалізована фактично не була. ОСОБА_3 на підставі цієї ухвали затриманий не був, запобіжний захід відносно нього не обирався. Останній прибув до суду самостійно та апеляційний розгляд був продовжений. Таким чином, Київський апеляційний суд фактично погодився з доводами ОСОБА_3 про відсутність факту його переховування. Отже, сам по собі факт існування ухвали Київського апеляційного суду від 20.06.2019 року, при наведених вище обставинах, не зупиняє строків давності та не є перешкодою для застосування п.4 ч.1 ст.49 КК України. 
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України та ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази -6 слідів папілярних узорів - знищити; CD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №150/д від 28.01.2016), в розмірі 491 грн. 04 коп. та 1407 грн. 36 коп. (висновок експерта №1499/д від 07.04.2016 року).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: