Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 331/5309/25
Провадження №: 2/332/570/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТаскомБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя з Олександрівського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла справа за позовом акціонерного товариства «ТаскомБанк» (надалі – АТ «ТаскомБанк»/позивач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2023 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір № 19678284_RESTRUCT про надання споживчого кредиту (кредитний договір). Згідно з умовами заяви, загальна сума кредиту становить 26 497,95 грн, строк кредитування – 48 місяців, проценти за користування кредитом – 0,001% річних, комісія за обслуговування кредиту – 2,9% щомісячно. Кредит надається на рефінансування заборгованості, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Таскомбанк». Згідно п. 1.11 кредитного договору, позичальник доручив банку проведення дебетового переказу коштів для погашення заборгованості за кредитним договором № 4904938837 від 11.09.2020 в сумі 26 497,95 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 03.04.2023, станом на 01.07.2025 у останнього виникла заборгованість в розмірі 34 420,94 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 22 894,10 грн, заборгованості по процентам (в т.ч. прострочена) у розмірі 0,24 грн, заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) у розмірі 11 526,60 грн.
З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути заборгованість та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Ухвалою судді від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача АТ «ТаскомБанк» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судові засідання 28.11.2025, 02.02.2026, 24.03.2026, 15.06.2026 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації останньої. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.04.2023 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір № 19678284_RESTRUCT про надання споживчого кредиту (кредитний договір). Згідно з умовами заяви, загальна сума кредиту становить 26 497,95 грн, строк кредитування – 48 місяців, проценти за користування кредитом – 0,001% річних, комісія за обслуговування кредиту – 2,9% щомісячно. Кредит надається на рефінансування заборгованості, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Таскомбанк». Згідно п. 1.11 кредитного договору, позичальник доручив банку проведення дебетового переказу коштів для погашення заборгованості за кредитним договором № 4904938837 від 11.09.2020 в сумі 26 497,95 грн.
Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердила, що банк у повному обсязі надав інформацію, згідно Законів України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування». Вона ознайомлена з інформацією, необхідною для отримання кредиту. Отримала Паспорт споживчого кредиту.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі від 03.04.2023, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 23-39).
З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 19678284_RESTRUCT від 03.04.2023 вбачається, що станом на 03.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає 34 420,94 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 22 894,10 грн, заборгованості по процентам (в т.ч. прострочена) у розмірі 0,24 грн, заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) у розмірі 11 526,60 грн.
З виписки за кредитним договором № 19678284_RESTRUCT від 03.04.2023 вбачається, що відповідач постійно користувалась наданими банком кредитними коштами у власних потребах, частково вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом.
Позичальником умови вищезазначеного кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, як наслідок, станом на 01.07.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає 34 420,94 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 22 894,10 грн, заборгованості по процентам (в т.ч. прострочена) у розмірі 0,24 грн, заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) у розмірі 11 526,60 грн, що підтверджується відповідним розрахунком та виписками. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та АТ «Таскомбанк» та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в неї боргового зобов`язання перед позивачем.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Тому в силу вказаних вимог матеріального закону суд доходить висновку, що згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку, наданий їй кредит в строк, передбачений договором, не повернула. Відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки АТ «Таскомбанк».
Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «ТаскомБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТаскомБанк» заборгованість за кредитним договором від 03.04.2023 № 19678284_RESTRUCT станом на 01.07.2025 у розмірі 34 420 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять) гривень 94 коп., яка складається із заборгованості тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 22 894 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн 10 коп., заборгованості по процентам (в т.ч. прострочена) у розмірі 0 (нуль) гривень 24 коп., заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) у розмірі 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТаскомБанк» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:
позивач: акціонерне товариство «ТаскомБанк», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, код ЄДРПОУ: 09806443;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 

Суддя        У. В. Блажко