| | Справа №760/22292/26 3/760/5955/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року? м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., представника Київської митниці Державної митної служби України Келеберденка В.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, — адвоката Підлужного Василя Михайловича, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» (код ЄДРПОУ 38731483), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за порушення митних правил, передбачене статтею 472 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0426/UA100000/2026 від 24 березня 2026 року, 19 березня 2026 року об 11 год. 31 хв. прямим митним представником ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» — ТОВ «Брокбрідж» в особі ОСОБА_2 — до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний» Київської митниці подано електронну митну декларацію типу ІМ/40/ДЕ № 26UA100100026998U0 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару, одержувачем якого було ТОВ «ЗЕТТА ГРУП».

У графі 31 цієї митної декларації товар описано як верстат для обробки твердих матеріалів, що був у використанні, — п`ятиосьовий фрезерний верстат Deckel Maho DMG Ultrasonic 70-5 Sauer, серійний номер НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, у комплекті, зокрема, з охолоджувачем мастильно-охолоджувальної рідини із центрифугою та лотком для стружки. У цій же графі зазначено, що обладнання не містить озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів і не заправлене охолоджувальною рідиною; у графі 44 за кодом «5216» заявлено про відсутність таких речовин і газів у товарі.

19 березня 2026 року посадові особи митниці провели митний огляд товару, а 20 березня 2026 року — його переогляд із застосуванням газоаналізатора Neutronics RI-700H. За змістом акта переогляду, на окремому компоненті обладнання — охолоджувачі типу TRK50-0F-S, номер 0801596 — виявлено маркування «REFRIGERANT: R407C», а газоаналізатором зафіксовано суміш R407C — 96,7 %, R404A — 3,3 %, AIR — 0,0 %. Митниця виходила з того, що R407C та R404A є сумішами фторованих парникових газів, а імпорт обладнання, яке їх містить, підлягає ліцензуванню.

За версією митного органу, ОСОБА_1 як керівник ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» не забезпечив заявлення точних і достовірних відомостей щодо наявності в охолоджувачі зазначених речовин, чим учинив порушення митних правил, передбачене статтею 472 МК України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Захисник повідомив про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не заявляв клопотання про відкладення розгляду для забезпечення її особистої участі. З огляду на це та участь захисника суд відповідно до статті 526 МК України розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Представник Київської митниці Келеберденко В.В. підтримав обставини, викладені у протоколі, та просив визнати ОСОБА_1 винним. Відповідаючи на запитання під час судового засідання, представник митниці спочатку зазначив, що предметом правопорушення, за змістом протоколу, є весь товар. Після посилання захисника на те, що верстат не вилучався і був повернутий одержувачу, представник митниці пояснив, що ця обставина йому невідома, та послався на висновок експерта. Надалі він просив відкласти розгляд справи для надання відомостей про вартість вилученої частини верстата — охолоджувача — та окремого визначення його вартості.

Адвокат Підлужний В.М. заперечив проти відкладення розгляду та просив закрити провадження за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил. На обґрунтування цієї позиції захисник подав письмові пояснення та документи, які були приєднані до матеріалів справи. Він зазначив, зокрема, що відомості до декларації внесено відповідно до контракту, специфікації, CMR та отриманих від іноземного постачальника запевнень про відсутність у товарі речовин, які потребують спеціального декларування; фізичний огляд до подання декларації є правом, а не обов`язком декларанта; наявність газів була виявлена самою митницею лише із застосуванням спеціального приладу. Захисник також указав на відсутність належно підтверджених підстав для переогляду, суперечливе визначення предмета правопорушення та визначення експертом вартості всього верстата замість вартості вилученого охолоджувача.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши протокол про порушення митних правил і додані до нього матеріали, а також письмові пояснення та документи, подані захисником, суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її з дотриманням вимог закону. За статтею 489 цього Кодексу під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна відповідна особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 495 МК України та статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі є фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку з`ясовуються наявність або відсутність порушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі статтею 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин у їх сукупності.

За змістом статті 458 МК України порушення митних правил є протиправними, винними (умисними або з необережності) діями чи бездіяльністю. Отже, сам по собі факт невідповідності певної характеристики товару відомостям митної декларації не є достатнім для притягнення конкретної фізичної особи до адміністративної відповідальності: митний орган має довести як об`єктивні ознаки діяння, так і винне ставлення цієї особи до нього.

Стаття 472 МК України встановлює відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно з частиною другою статті 459 МК України у разі вчинення порушень митних правил підприємствами суб`єктами адміністративної відповідальності можуть бути посадові особи таких підприємств. Водночас цей статус визначає лише коло осіб, які потенційно можуть бути суб`єктами відповідальності, але не встановлює їх автоматичної вини.

Частина перша статті 266 МК України покладає на декларанта обов`язок здійснити декларування відповідно до встановленого порядку та надати митному органу необхідні документи і відомості. Відповідно до частини другої цієї статті перед поданням митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів, брати їх проби та зразки. За частиною четвертою статті 266 МК України у разі прямого митного представництва відповідальність за невиконання обов`язків декларанта несе утримувач митного режиму.

Наведені приписи визначають розподіл обов`язків між утримувачем митного режиму і митним представником, однак не запроваджують об`єктивної (безвинної) адміністративної відповідальності керівника юридичної особи. Вони підлягають застосуванню у взаємозв`язку зі статтею 458 МК України, яка прямо вимагає встановлення умислу або необережності у діях чи бездіяльності особи.

Стаття 62 Конституції України забороняє ґрунтувати обвинувачення на припущеннях і вимагає тлумачити всі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь. У рішенні від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03, § 21) Європейський суд з прав людини визнав, що провадження щодо порушення митних правил з огляду на каральний і стримувальний характер стягнень має «кримінальний» характер у розумінні статті 6 Конвенції. Тому висновок про винуватість має випливати з достатньо вагомих, чітких та узгоджених доказів і бути доведеним поза розумним сумнівом.

Матеріалами справи підтверджено, що митну декларацію № 26UA100100026998U0 від імені та в інтересах ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» подала ОСОБА_2 як працівник прямого митного представника — ТОВ «Брокбрідж». У контракті від 24 листопада 2025 року № 24112025-1, специфікації № 1 до нього та CMR № 921723 не було відомостей про заправлення охолоджувача фреоном або про наявність у товарі озоноруйнівних речовин чи фторованих парникових газів.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 23 березня 2026 року вбачається, що перед декларуванням вона засобами електронного зв`язку уточнювала у постачальника, чи містить верстат або його комплектуючі охолоджувальну речовину, і отримала негативну відповідь. У листі-поясненні ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» зазначено, що продавець Fa. Asamel повідомив про проведення передпродажної підготовки, злиття технічних рідин та відсутність в обладнанні речовин, які потребують спеціального декларування.

Митний орган не надав доказів, які б спростовували факт отримання таких відомостей до подання декларації, підтверджували одержання ОСОБА_1 іншої, суперечливої інформації або доводили, що він знав про наявність у герметичному контурі охолоджувача суміші R407C та R404A. Так само у справі немає доказів того, що ОСОБА_1 особисто вносив спірні відомості до декларації, давав митному представнику вказівку заявити завідомо недостовірні відомості чи приховав від представника наявні в нього технічні документи.

Посилання митниці на те, що до подання декларації декларант не скористався можливістю фізичного огляду товару, не доводить необережної форми вини. Частина друга статті 266 МК України визначає такий огляд саме як право. Крім того, матеріали справи свідчать, що хімічний склад холодоагенту встановлено посадовими особами митниці не шляхом звичайного візуального огляду, а із застосуванням спеціального газоаналізатора. Даних про те, що за обставин цієї поставки ОСОБА_1 повинен був і об`єктивно міг виявити вміст герметичного контуру іншим доступним способом, суду не надано.

Отже, висновок про вину ОСОБА_1 не може бути побудований виключно на його посаді керівника ТОВ «ЗЕТТА ГРУП», правовому статусі товариства як утримувача митного режиму та подальшому виявленні митницею незаявленої характеристики товару. Сукупність досліджених доказів не підтверджує, що він усвідомлював недостовірність заявлених відомостей, передбачав її або за конкретних обставин повинен був і міг її передбачити.

Обґрунтованими є також доводи захисту щодо істотної невідповідності між фактично вилученим товаром та об`єктом, вартість якого визначено митницею.

На сторінці 6 протоколу про порушення митних правил № 0426/UA100000/2026 у розділі про тимчасово вилучені товари зазначено лише «охолоджувач тип: TRK50-0F-S, номер: 0801596» у кількості однієї штуки, а в графі «вартість» — «буде встановлена додатково». Такий самий предмет визначено у службовій записці Київської митниці від 24 березня 2026 року № 20/20-01/11025 щодо його розміщення на складі митниці та в постанові про призначення експертизи від 19 травня 2026 року.

Листом Київської митниці від 15 квітня 2026 року № 7.8-4/28-05-01/8.19/7931 підтверджено, що митне оформлення охолоджувача TRK50-0F-S, номер 0801596, не здійснювалося саме через його вилучення за протоколом. Водночас іншу частину товару — п`ятиосьовий фрезерний верстат Deckel Maho DMG Ultrasonic 70-5 Sauer без зазначеного охолоджувача — 25 березня 2026 року випущено у вільний обіг за митною декларацією № 26UA100100027681U3. Ця декларація містить шість вантажних місць і перелік комплектуючих без охолоджувача, тоді як первісно товар декларувався у семи вантажних місцях разом з ним.

Таким чином, твердження супровідного листа митниці та проєкту постанови про те, що на складі митниці зберігається весь верстат, суперечить протоколу, службовій записці, відповіді самої Київської митниці та митній декларації від 25 березня 2026 року. Предметом тимчасового вилучення був лише охолоджувач, тоді як основний верстат митниця оформила та передала одержувачу.

Відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 29 травня 2026 року № 1420003301-0491 об`єктом дослідження мав бути охолоджувач TRK50-0F-S, номер 0801596. Однак у дослідницькій та підсумковій частинах висновку об`єкт названо «верстатом для обробки твердих матеріалів марки HYFRA, моделі TRK50-OF-S», а його вартість визначено у сумі 2 659 906,67 грн.

Зіставлення цієї суми з даними митної декларації № 26UA100100026998U0 свідчить, що 2 659 906,67 грн до копійки дорівнює заявленій митній вартості всього комплекту верстата — 2 111 037,04 грн — з додаванням мита 105 551,85 грн та податку на додану вартість 443 317,78 грн. У висновку немає окремого розрахунку ринкової вартості вилученого охолоджувача, аналізу його технічного стану як самостійного об`єкта, порівняльних пропозицій щодо такого охолоджувача або іншого обґрунтування, яке давало б змогу віднести суму 2 659 906,67 грн саме до нього.

Отже, висновок від 29 травня 2026 року № 1420003301-0491 не є належним і достатнім доказом вартості безпосереднього предмета, зазначеного у протоколі. Фактично у ньому використано вартість усього комплекту обладнання, який не вилучався та був випущений у вільний обіг без охолоджувача. Ця помилка є істотною. Санкція статті 472 МК України передбачає штраф у розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товару, а частина друга статті 516 МК України встановлює обов`язковість експертизи для визначення вартості тимчасово вилученого безпосереднього предмета порушення, якщо стягнення визначається у відсотках від такої вартості. Відсутність належно встановленої вартості охолоджувача унеможливлює законне визначення бази штрафу та додатково підтверджує неповноту й внутрішню суперечливість матеріалів обвинувачення.

Під час судового засідання представник митниці фактично підтвердив необхідність окремого визначення вартості охолоджувача, заявивши з цією метою клопотання про відкладення розгляду. Суд відмовив у його задоволенні, оскільки йшлося не про подання об`єктивно недоступного раніше доказу чи перевірку вже встановленої обставини, а про усунення після початку розгляду справи суттєвого недоліку доказової бази, який митний орган був зобов`язаний усунути під час провадження до направлення матеріалів до суду. Надання стороні обвинувачення додаткового часу для створення нового доказу після виявлення цього недоліку переклало б на суд функцію сприяння доведенню вини та не відповідало б вимогам своєчасного розгляду, презумпції невинуватості й процесуальної рівності сторін.

Щодо законності переогляду 20 березня 2026 року суд зауважує, що частини четверта та п`ята статті 338 МК України пов`язують переогляд із конкретними підставами, а їх вичерпний перелік у визначених законом випадках встановлюється Кабінетом Міністрів України. Акт первинного огляду не фіксує пошкодження або втрати митного забезпечення чи інших видимих ознак несанкціонованого доступу, а наведене у доповідній записці загальне посилання на «ймовірність порушення вимог законодавства України з питань митної справи» саме собою не дає змоги перевірити наявність однієї з передбачених законом підстав. Разом із тим остаточне вирішення питання про допустимість акта переогляду не є необхідним для висновку у цій справі: навіть якщо врахувати результат газоаналізатора та вважати доведеним вміст R407C і R404A в охолоджувачі, цей доказ підтверджує лише об`єктивну характеристику товару, але не винне ставлення до її незаявлення саме ОСОБА_1 та не підтверджує вартість вилученого охолоджувача.

Аргументи захисту щодо значення попередньої митної декларації типу ЕЕ № 26UA100000071548U2 від 16 березня 2026 року не потребують окремого вирішення, оскільки встановленої судом відсутності доказів суб`єктивної сторони та істотних суперечностей щодо предмета і його вартості достатньо для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 повного складу порушення митних правил.

Оцінюючи докази в сукупності, суд доходить висновку, що митний орган не довів поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 умислу або необережності щодо незаявлення відомостей про холодоагент, а матеріали справи містять взаємовиключні відомості про фактично вилучений предмет та об`єкт його вартісної оцінки. Усі неусунуті сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь. Відсутність суб`єктивної сторони означає відсутність складу порушення митних правил, передбаченого статтею 472 МК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 487-1 МК України розпочате провадження у справі про порушення митних правил підлягає закриттю за відсутності події та/або складу порушення митних правил. Відповідне рішення оформлюється постановою про закриття провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 527 МК України.

Відповідно до частини четвертої статті 527 МК України постанова у справі має містити приписи щодо тимчасово вилучених товарів. За частиною третьою статті 243 МК України, якщо провадження припинено, товар може бути виданий його утримувачу після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо оформлення раніше не здійснювалося, а у разі припинення провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання не відшкодовуються. Тому тимчасово вилучений охолоджувач належить повернути ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» як одержувачу та утримувачу товару в установленому митним законодавством порядку без відшкодування витрат митниці на його зберігання.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, підстав для стягнення з нього судового збору, передбачених статтею 40-1 КУпАП, немає.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 10, 11, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, статтями 243, 458, 459, 472, 486, 487, пунктом 1 частини першої статті 487-1, статтями 489, 495, 516, пунктом 3 частини першої та частиною четвертою статті 527, статтями 528, 529 МК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене статтею 472 Митного кодексу України, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 487-1 та пункту 3 частини першої статті 527 Митного кодексу України у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Тимчасово вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0426/UA100000/2026 від 24 березня 2026 року охолоджувач типу TRK50-0F-S, номер 0801596, у кількості однієї штуки, який зберігається на складі Київської митниці, після набрання постановою законної сили повернути ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» як одержувачу та утримувачу товару або уповноваженій ним особі в установленому митним законодавством порядку — після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення раніше не здійснювалося, без відшкодування витрат Київської митниці на зберігання цього товару.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої її винесено, її представником або Київською митницею Державної митної служби України до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі її оскарження — після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя? Н.В. Сердюк