КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№33/824/3691/2026

П О С Т А Н О В А 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 року місто Київ
справа №761/21067/26

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 

за участю:
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Артем'євої Ганни Олегівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника-адвоката Артем'євої Ганни Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655650, 02 травня 2026 року о 22:37 год. в місті Києві по бульвару Тараса Шевченка 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW M340I д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук та повік, поведінка, яка не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння відмовився (ігнорував та не відповідав на запитання, чим ухилявся від адміністративної відповідальності), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655679, 02 травня 2026 року о 23:04 год. в місті Києві по бульвару Тараса Шевченка 34, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW M340I д.н.з. НОМЕР_1 не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору (гучномовного пристрою) та був зупинений шляхом блокування та утворення штучного затору (службовим автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні), не зважаючи на це намагався втекти рухаючись заднім ходом, чим наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, після чого не зважаючи на вжиті заходи намагався продовжити рух та втекти, але був заблокований іншими автомобілями із застосуванням штучного затору, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на три місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник-адвокат Артем'єва Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2026 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалася на те, що постанова суду першої інстанції оскаржується виключно в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. В частині закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП постанова не оскаржується, доводи щодо цієї частини постанови апеляційна скарга не містить.
Вказувала, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122-2 КУпАП є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим під час дослідження доказів.
Вказувала, що з відеозапису вбачається, що транспортний засіб уже був зупинений саме у зв`язку з нібито вчиненням порушення передбаченого п.2.4.ПДР. Після зупинки водій попросив працівників поліції надати докази такого порушення, однак останні їх не надали. Лише після цього водій продовжив рух, а працівники поліції увімкнувши проблискові маячки наздогнали його та повторно зупинили транспортний засіб.
Посилалася на те, що із відеозапису вбачається, що після того як ОСОБА_1 продовжив рух працівники поліції лише розпочали рух за його транспортним засобом. Лише після цього ними були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів, а також спеціальний звуковий сигнал. Після подання зазначеної вимоги ОСОБА_1 виконав її та без зволікання зупинив транспортний засіб.
Таким чином матеріали справи не містять жодного доказу того, що після подання працівниками поліції вимоги про зупинку шляхом увімкнення проблискових маячків та спеціального звукового сигналу ОСОБА_1 продовжував рух, ігнорував таку вимогу або намагався уникнути зупинки.
Зазначала, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про свої дії, а тому не є доказом винуватості особи.
Вказувала, що суд першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП неповно з`ясував всіх обставин справи, не дослідив докази в їх сукупності, а висновки суду першої інстанції викладені в постанові в цій частині не відповідають дійсним обставинам справи.
У судовому засіданні захисник-адвокат Артем'єва Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Артем'євої Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Частиною 7 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Артем'єва Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2026 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 02 травня 2026 року серії ЕПР1 №655679;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7127252 від 02 травня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW M340I XDRIVE д.н.з. НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП;
рапортом поліцейського взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП капрала поліції Ловінова А.О. в якому зазначено, що перебуваючи у складі екіпажу Рубін-1092 02 травня 2026 року о 00:56 год. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 34, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW M340I д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. У подальшому транспортний засіб було зупинено за допомогою службового автомобіля Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 . Не зважаючи на це водій намагався продовжити рух заднім ходом, створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №476606, №470894.
Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису вбачається, що транспортний засіб уже був зупинений саме у зв`язку з нібито вчиненням порушення передбаченого п.2.4.ПДР, після зупинки водій попросив працівників поліції надати докази такого порушення, однак останні їх не надали, лише після цього водій продовжив рух, а працівники поліції увімкнувши проблискові маячки наздогнали його та повторно зупинили транспортний засіб, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, невиконання ОСОБА_1 п.2.4 ПДР мало місце після вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки підстави для зупинки водія виникли після того, як водій поїхав з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. В результаті таких дій ОСОБА_1 екіпаж патрульної поліції змушений був здійснювати переслідування та блокування транспортного засобу BMW M340I д.н.з. НОМЕР_1 (22:29:36, 22:32:11).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що після подання працівниками поліції вимоги про зупинку у спосіб передбачений ПДР, ОСОБА_1 виконав таку вимогу та зупинив транспортний засіб, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів, після неодноразового подання працівниками патрульної поліції законної вимоги про зупинку, яка подавалася шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу, ОСОБА_1 таку вимогу не виконав, продовжив рух та намагався втекти від працівників поліції, маневруючи вулицями міста Києва (22:32:26-22:34:34).
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про свої дії, а тому не є доказом винуватості особи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, ст.251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.
Таким чином рапорт поліцейського взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП капрала поліції Ловінова А.О. від 02 травня 2026 року, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.251 КУпАП.
Вказаний рапорт суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 т.122-2 КУпАП.
Докази, які містяться в матеріалах справи відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми та переконливими для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.4 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Артем'євої Ганни Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2026 року в оскаржуваній частині - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.