Справа № 559/1462/26 
Провадження № 2-о/559/113/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши в порядку спрощеного окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, а саме довідки МСЕК серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996, посилаючись на те, що такий факт йому потрібен для призначення пенсії, оскільки у довідці не повністю вказано його дату народження – зазначено лише рік - 1973, а також здійснено описку в написанні його по-батькові – замість вірного ОСОБА_2 вказано « ОСОБА_3 ». 
Через допущені недоліки заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання пенсії. У зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт належності йому вищевказаного документу.
27.04.2026 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного окремого провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Представник зацікавленої особи 14.05.2026 надіслав письмову заяву (клопотання) про залишення заяви без розгляду, оскільки з заяви вбачається спір про право, який може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, враховуючи, що рішенням зацікавленої особи заявнику відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що довідка МСЕК не відповідає паспортним даним заявника. 
Ухвалою суду від 14.05.2026 в задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про залишення даної заяви без розгляду відмовлено, а також вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи за правилами спрощеного окремого провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
На обґрунтування ухвали вказане наступне. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч. 1 ст. 315 ЦПК України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.
В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.
Судом встановлено, що зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно для призначення пенсії, оскільки у довідці не повністю вказано дату народження заявника, а також здійснено описку в написанні його по-батькові, а тому необхідно надати уточнюючі докази її приналежності заявникові.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Суд відхиляє доводи про те, що справа не підлягає розгляду у цивільному судочинстві, а спір підлягає розгляду у порядку КАСУ, оскільки існує спір про право.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.
Разом із тим, аналіз наведених цивільних процесуальних норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
З матеріалів заяви вбачається, що заявник не оскаржує рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії, не просить встановити факт перебування у трудових відносинах чи факт наявності його права на пенсію, а лише просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа – довідки МСЕК серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на призначення пенсії, що відповідає положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановлення наявності трудового стажу буде вирішуватись органами ПФУ при наданні відповідних документів.
Необхідно врахувати, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 761/16555/23 (провадження № 61-13311св23)).
Спору про право по даній справі суд не вбачає, виходячи з правової позиції Верховного суду, встановленої постановою останнього від 15 вересня 2021 року (справа № 733/324/21, провадження № 61-11108св21).
Посилання представника зацікавленої особи на правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 198/623/18 суд вважає такою, що не є релевантною для даної справи, оскільки у вищевказаному рішенні Великої Палати Верховного Суду було встановлено, що заявник звертається до суду з заявою про встановлення саме трудового стажу. 
Ураховуючи наведене, доводи заяви визначені безпідставними та в її задоволенні відмовлено.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, в прохальній частині заперечення на заяву просить розгляд справи проводити без участі представника.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 20.07.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.
Судом установлено, що правильність написання ПІБ заявника – ОСОБА_1 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом заявника № НОМЕР_1 (а.с.4).
З посвідчення серія НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога як особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з 01.04.2012 – довічно (а.с.8). 
З посвідчення, виданого 02.05.2025 УСЗН Дубенської міської ради (серія ДДА №249250), вбачається, що ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога як особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з 01.04.2025 – довічно (а.с.7).
З копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996 вбачається, що вказана довідка видана « ОСОБА_1 , 1973 року народження», якому встановлено третю групу інвалідності з дитинства довічно (а.с.9).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 31.03.2026 №172550011006 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з тим, що довідка МСЕК не відповідає даним паспорту (а.с.10-11).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Отже, у довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996, виданої на ім`я заявника у написанні по-батькові останнього замість вірного ОСОБА_2 вказано « ОСОБА_3 » і не повністю вказано його дату народження – зазначено лише рік - 1973, що не в повному обсязі збігається з відомостями, які зазначені у паспорті заявника.
При цьому, заявник не має можливості усунути вказані неточності у вищевказаному правовстановлюючому документі.
Факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору про право між заявником та заінтересованими особами із матеріалів справи не вбачається, окрім того, встановлення юридичного факту для заявника має суттєве юридичне значення і необхідне для призначення пенсії.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання про задоволення вимог заявника, оскільки доведено належними і допустимими доказами, що довідка МСЕК серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996 належить заявникові ОСОБА_1 .
При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий заявникові, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України, зокрема права на отримання пенсії.
Керуючись ст. ст. 3, 265, 293, 313, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт, що довідка МСЕК серії 2-18 АВ №028536 від 17.07.1996 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ).
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду виготовлено 20.07.2026. 

Суддя           О.М.Томілін