ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 липня 2026 року	Справа №160/27763/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України (відповідач-1), Державного підприємства «Інфоресурс» (відповідач-2), в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:
визнати протиправними дії, які полягають в такій організації заповнення інформації в довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, при якій відносно ОСОБА_1 формується висновок про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту»;
зобов`язати Міністерство освіти і науки України та технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти – Державне підприємство «Інфоресурс» внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» – вказати «Так, не порушує».
В обґрунтування позову зазначено, що з 11.08.2025 позивача зараховано на денну форму навчання за спеціальністю G16 «Гірництво та нафтогазові технології» для здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. У виданій позивачу довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі – ЄДЕБО) від 03.09.2025 № 721962 зазначено, що поточне здобуття ним освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» (графа «Ні, порушує»). Позивач вважає такі відомості недостовірними, оскільки раніше ним здобуто лише освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.2020, тоді як освітній ступінь бакалавра ним не здобувався: зарахований 07.08.2020 до Криворізького національного університету для здобуття ступеня бакалавра, він був відрахований з 30.11.2020 у зв`язку з порушенням умов оплати вартості освітніх послуг, атестації не проходив і диплом бакалавра не отримував. Позивач наголошує, що освітній ступінь присуджується лише у разі успішного виконання освітньо-професійної програми з видачею відповідного документа про освіту, а тому поточне здобуття ним першого (бакалаврського) рівня вищої освіти є вищим за раніше здобутий ним рівень освіти та не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Позивач також зазначає, що розпорядником ЄДЕБО є МОН України, яке забезпечує ведення та функціонування цієї бази, а ДП «Інфоресурс» є її технічним адміністратором, у зв`язку з чим за відсутності одного з відповідачів виконання судового рішення стане неможливим. Наявність у ЄДЕБО помилкових даних порушує право позивача на достовірну інформацію та створює перешкоди у реалізації його прав, гарантованих статтею 53 Конституції України та Законом України «Про освіту». Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 залучено до участі у справі як другого відповідача Державне підприємство «Інфоресурс», позивачу запропоновано уточнити позовні вимоги до кожного з відповідачів, а розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.
31.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, у якій позовні вимоги сформульовано до двох відповідачів.
Від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначив, що за результатами будь-якого долучення особи до освітнього процесу у формі навчальних занять, самостійної роботи чи практичної підготовки у такої особи формуються знання, уміння та навички на відповідному рівні вищої освіти, а тому повторне зарахування на той самий рівень національної рамки кваліфікацій свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку; саме тому у довідці, сформованій на підставі даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти, зазначено «Ні, порушує».
Відповідач також указав, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 , 05.08.2016 був зарахований для здобуття освітнього ступеня молодший спеціаліст до Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» та завершив навчання 30.06.2020; 07.09.2020 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Криворізького національного університету та був відрахований з цього закладу освіти 30.11.2020. 11.08.2025 був повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Державного університету економіки і технологій. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку.
10.11.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП «Інфоресурс» проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що відповідач-2 не є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, не здійснює публічно-владних управлінських функцій, не надає адміністративних послуг та не уповноважений владно керувати поведінкою позивача. Власником ЄДЕБО є держава в особі її держателя (розпорядника) – МОН України, яке відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення та функціонування ЄДЕБО, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням її функціонування, встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО та є володільцем інформації, що в ній міститься. ДП «Інфоресурс» як адміністратор (технічний адміністратор) ЄДЕБО лише забезпечує функціонування бази у порядку, визначеному МОН України, і здійснює виключно технічні функції. На виконання доручення Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 та з урахуванням листа МОН України від 03.06.2024 № 1/9806-24 відповідач-2 здійснив лише технічні заходи щодо встановлення додаткового скрипта («17886.sql»), розробленого ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» на замовлення МОН України, тоді як розроблення технічного опису та визначення особливостей формування довідок він не здійснював. Заповнення в довідці інформації про те, порушує чи не порушує поточне здобуття освіти визначену законом послідовність, здійснюється в ЄДЕБО автоматично згідно з алгоритмом, визначеним МОН України у листі від 03.06.2024 № 1/9758-24. Внесення до ЄДЕБО та підтримання в актуальному і достовірному стані інформації щодо здобувачів освіти, а також формування та видача довідок про здобувача освіти належать до компетенції суб`єктів освітньої діяльності та закладів освіти, до яких відповідачі не належать. З огляду на це відповідач-2 просить відмовити в позові повністю.
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Згідно з частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 05.08.2016 зарахований до Гірничого фахового коледжу Криворізького національного університету на денну форму навчання за спеціальністю 184 «Гірництво», освітньо-кваліфікаційний рівень – молодший спеціаліст.
30.06.2020 позивач завершив зазначене навчання, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 , виданим Гірничим фаховим коледжем Криворізького національного університету за спеціальністю «Гірництво», освітньо-кваліфікаційний рівень – молодший спеціаліст.
Відповідно до архівної довідки від 11.09.2025 № 02-419 наказом ректора Криворізького національного університету від 07.08.2020 № 857-су позивача зараховано до складу студентів 1 курсу денної форми навчання зі спеціальності 184 «Гірництво», освітній рівень – бакалавр (зі скороченим терміном навчання на підставі здобутого диплома молодшого спеціаліста).
Наказом ректора Криворізького національного університету від 07.12.2020 № 1187-су позивача – студента 1 курсу гірничо-металургійного факультету – відраховано з 30.11.2020 у зв`язку з порушенням умов оплати вартості освітніх послуг.
Освітній ступінь бакалавра за спеціальністю 184 «Гірництво» у Криворізькому національному університеті позивачем не здобуто, атестації він не проходив, диплом бакалавра йому не видавався.
11.08.2025 позивача зараховано на денну форму навчання за спеціальністю G16 «Гірництво та нафтогазові технології» для здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти.
03.09.2025 позивачу видано довідку про здобувача освіти за даними ЄДЕБО № 721962, у якій у графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» зазначено – «Ні, порушує».
Не погоджуючись із зазначеними відомостями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті, надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частин першої – третьої статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі – Закон № 2145-VIII) кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.
Частиною другою статті 10 Закону № 2145-VIII установлено, що рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; професійна освіта; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
За приписами частини другої статті 17 Закону № 2145-VIII вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Основні правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи вищої освіти встановлює Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII (далі – Закон № 1556-VII), частина перша статті 4 якого передбачає, що кожен має право на вищу освіту.
Рівні та ступені вищої освіти визначає стаття 5 Закону № 1556-VII, частина перша якої встановлює, що підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва (частина друга статті 5 Закону № 1556-VII).
Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону № 1556-VII бакалавр – це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
За змістом частин першої та другої статті 6 Закону № 1556-VII атестація – це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту. Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.
Норми частин першої та другої статті 7 Закону № 1556-VII містять положення про те, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.
Пунктом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Пунктом 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560), визначено, що зазначені особи для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою, визначеною у додатку 9.
За формою довідки про здобувача освіти, наведеною у додатку 9 до Порядку №560, у ній зазначається, зокрема, така інформація: на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» – ТАК/НІ.
Нормативне визначення поняття послідовності поточного здобуття освіти у законі відсутнє, однак зі змісту частини другої статті 10 Закону № 2145-VIII убачається, що перший (бакалаврський) рівень вищої освіти є вищим як за рівень повної загальної середньої освіти, так і за фахову передвищу освіту та початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти, які передують йому у визначеному законом переліку рівнів освіти.
При цьому закон пов`язує факт здобуття особою відповідного рівня (ступеня) вищої освіти виключно з успішним виконанням освітньої програми, проходженням атестації, присудженням відповідного ступеня та видачею документа про вищу освіту. З моменту отримання документа про вищу освіту особа вважається такою, що завершила навчання і фактично здобула вищу освіту за відповідним ступенем.
У справі, яка розглядається, установлено, що позивач здобув освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.2020. Будучи зарахованим 07.08.2020 до Криворізького національного університету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 184 «Гірництво», позивач був відрахований з 30.11.2020 у зв`язку з порушенням умов оплати вартості освітніх послуг, тобто освітньо-професійної програми не виконав, атестації не проходив, ступінь бакалавра йому не присуджувався і диплом бакалавра не видавався.
Отже, станом на дату формування довідки про здобувача освіти від 03.09.2025 №721962 позивач раніше не завершував навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти та здобував такий рівень уперше, а сам цей рівень є вищим за раніше здобутий ним рівень освіти.
Сам лише факт попереднього зарахування особи до закладу вищої освіти для здобуття певного ступеня вищої освіти за відсутності присудження такого ступеня не свідчить про здобуття особою відповідного рівня освіти, а тому не може бути підставою для висновку про порушення послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону № 2145-VIII.
За таких обставин справи та наявного у спірних правовідносинах правового регулювання суд дійшов висновку, що послідовність здобуття позивачем освіти відповідає положенням частини другої статті 10 Закону № 2145-VIII, а тому правових та фактичних підстав для формування довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО із зазначенням у ній відомостей про порушення позивачем такої послідовності не існувало. Формування та видача позивачу довідки з відповідним змістом порушили його право як учасника освітнього процесу на отримання щодо себе повної і достовірної інформації в галузі освіти.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо суб`єктного складу відповідальних осіб, суд зазначає таке.
Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система – Єдина державна електронна база з питань освіти. Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових. Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратором Електронної бази є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Згідно з підпунктом 78 пункту 4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630, МОН України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1060 «Деякі питання функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти» технічним адміністратором Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначено державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника цієї бази – Міністерства освіти і науки України. Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що технічний адміністратор здійснює заходи із створення, модернізації і супроводження програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у тому числі її реєстрів, їх технічного і технологічного забезпечення, збереження та захисту відомостей і даних, а також інші функції, визначені законодавством.
Відповідно до пункту 5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620 (далі – Положення № 620), власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором – державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.
Згідно з підпунктами 1, 3 та 6 пункту 1 розділу IV Положення № 620 розпорядник ЄДЕБО вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО. За змістом пункту 2 розділу IV Положення № 620 технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО, здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення, а також внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2025 № 872 «Про Єдину державну електронну базу з питань освіти» затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти (далі – Положення № 872), пунктом 5 якого визначено, що власником Єдиної електронної бази та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава в особі Міністерства освіти і науки України. Держателем Єдиної електронної бази є МОН, адміністратором – державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління МОН. МОН є володільцем інформації, що міститься в Єдиній електронній базі.
Згідно з пунктом 24 Положення № 872 МОН, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування Єдиної електронної бази; використовує інформацію, що міститься в Єдиній електронній базі, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення Єдиної електронної бази. Відповідно до пункту 25 Положення № 872 адміністратор здійснює повноваження, передбачені Законом України «Про публічні електронні реєстри» для адміністраторів реєстрів та Законом України «Про освіту», а також вносить до Єдиної електронної бази інформацію в порядку та обсягах, визначених МОН.
З наведеного вбачається, що формування довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО здійснюється автоматизовано, засобами програмного забезпечення цієї бази, вимоги до якого встановлює МОН України як держатель (розпорядник) ЄДЕБО та володілець інформації, що в ній міститься. Заповнення у такій довідці відомостей про те, порушує чи не порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону № 2145-VIII, здійснюється в ЄДЕБО автоматично згідно з алгоритмом, визначеним МОН України, що не заперечується відповідачем-2 та підтверджується листом МОН України від 03.06.2024 № 1/9758-24.
Заклади освіти, які формують та видають здобувачам освіти такі довідки, не наділені повноваженнями щодо встановлення вимог до програмного забезпечення ЄДЕБО та зміни технічних параметрів і алгоритмів його функціонування, а тому не мають технічної можливості сформувати довідку з іншим, аніж у спірних відносинах, змістом відомостей щодо порушення або непорушення послідовності здобуття освіти.
Отже, формування довідки про здобувача освіти є результатом виконання МОН України закріплених за ним у законі повноважень. Це Міністерство є володільцем усієї інформації, яка міститься в ЄДЕБО, має повний доступ до неї та не позбавлене повноважень і технічної можливості забезпечити формування довідки про здобувача освіти з дотриманням вимог законодавства.
Аналогічні правові висновки сформовані Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 29.10.2025 у справі № 200/5372/24 та від 26.11.2025 у справі № 160/29658/24.
Суд критично оцінює лист МОН України від 03.06.2024 № 1/9758-24 «Про особливості формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти», оскільки такий документ не належить до нормативно-правових актів, а отже має лише рекомендаційний характер для суб`єктів, яким він адресований, і спірних у цій справі правовідносин не врегульовує.
Отже, ДП «Інфоресурс» не є суб`єктом владних повноважень та здійснює виключно технічні функції, є адміністратором (технічним адміністратором) ЄДЕБО, належить до сфери управління МОН України, забезпечує функціонування ЄДЕБО, здійснює заходи із створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення, а також, відповідно до пункту 25 Положення № 872, вносить до Єдиної електронної бази інформацію в порядку та обсягах, визначених МОН України. Як вбачається з відзиву, відповідач-2 на виконання доручення Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 та з урахуванням листа МОН України від 03.06.2024 № 1/9806-24 здійснив технічні заходи щодо встановлення додаткового скрипта («17886.sql»), яким забезпечено автоматичне формування спірної інформації у довідці про здобувача освіти.
З огляду на вищезазначене, позовні вимоги до відповідача 2 задоволенню не підлягають.
З огляду на встановлені судом обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини належним способом захисту порушених прав позивача у цій справі є визнання протиправними дій МОН України щодо внесення до ЄДЕБО відомостей про порушення позивачем послідовності здобуття освіти та зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до цих даних з відображенням інформації про її непорушення.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволено частково, а відповідачами у справі є дві особи, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача пропорційно, тобто 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2. ст.10 Закону України «Про освіту»» зазначення «Ні, порушує».
Зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо непорушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2. ст.10 Закону України «Про освіту»» зазначити «Так, не порушує».
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (ЄДРПОУ 38621185) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова