Справа №: 343/1079/26 
Провадження №: 2/343/864/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретарів судового засідання - Шикор Г.В., Оленяк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/1079/26 за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:
позивачка просить скасувати обтяження зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_2 нерухомого майна, арешт та оголошення заборони на його відчуження, а саме:
- номер запису про обтяження 3317113, який зареєстрований 11.02.2011 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 2101, виданий 31.05.2010, видавник ВДВС Долинського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 10823089, 11.02.2011, об`єкт обтяження: все нерухоме майно;
- номер запису про обтяження 3316998, який зареєстрований 09.06.2009 реєстатором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 1558, виданий 27.04.2009, видавник ВДВС Долинського району, реєстраційний номер обтяження: 8785585, 09.06.2009, об`єкт обтяження: все майно;
- номер запису про обтяження 3317074 (спеціальний розділ), який зареєстрований 09.06.2009 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 1558, виданий 27.04.2009, видавник ВДВС Долинського району, реєстраційний номер обтяження: 8785585, 09.06.2009, об`єкт обтяження: все майно; 
- номер запису про обтяження 3317146 (спеціальний розділ), який зареєстрований 11.02.2011 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 2101, виданий 31.05.2010, видавник ВДВС Долинського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 10823089, 11.02.2011, об`єкт обтяження: все нерухоме майно.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємицею майна покійного чоловіка ОСОБА_2 . Під час оформлення спадкових прав їй стало відомо про наявність арештів (обтяжень), накладених органами ДВС на майно померлого. З метою з`ясування обставин накладення арештів, вона звернулася з відповідною заявою до Долинського ВДВС, на яку отримала відповідь про те, що виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на виконанні не перебувають і що у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень за терміном зберігання у державного виконавця відсутні правові підстави для самостійного зняття арешту. Їй не відомо про наяність будь-якої заборгованості у покійного чоловіка, жодних підтверджуючих цього документів нема, відкритих виконавчих проваджень не існує. Вважає, що наявні в реєстрах записи про обтяження майна порушують її права як законного спадкоємця та позбавляють її можливості оформити право власності на спадкове майно й безперешкодно розпоряджатися ним. 
Представник відповідача - Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - скерував до суду відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивує тим, що, згідно з даними в АСВП, виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 відсутні. Арешти на його майно були накладені в 2009, 2011 роках. Ідентифікувати по яких саме виконавчих провадженнях були накладені арешти нема можливості, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищені за терміном зберігання. 
Згідно з даними спецпідрозділу АСВП, на виконанні у Долинському ДВС перебували такі виконавчі провадження: ВП № 12395489 з примусового виконання судового наказу від 31.03.2009, виданого Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ соціального розвитку "УкрСоцБанк" боргу в сумі 24205,66 грн, яке було відкрите 17.04.2009, а 25.12.2009 виконавчий документ повернуто стягувачеві без виконання та повторно на виконання до відділу не надходив; ВП 14869985 з примусовогго виконання виконавчого листа № 2-1213 від 19.08.2009, виданого Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Злет" боргу в сумі 20951,17 грн, яке відкрито 21.09.2009 та 12.10.2009 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням; ВП № 19251361 з примусового виконання виконавчого листа № 2-84 від 30.04.2010, виданого Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Злет" боргу в сумі 134444,16 грн, яке відкрито 17.05.2010, а 04.03.2011 виконавчий лист повернуто стягувачеві без виконання та повторно до відділу не надходив; ВП № 20836167 з примусового виконання судового наказу № 2-н-10106 від 20.07.2009, виданого Долинським районним судом про стягнення ОСОБА_2 на користь КС "Івано-Франківська" боргу в сумі 38834,20 грн, яке відкрито 16.08.2010, а 15.02.2011 закінчено у зв`язку зі скасуванням рішення, яке підлягало виконанню. Враховуючи, що рішення суду боржником на день винесення постанови державного виконаця про повернення ВЛ стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (ВП № 12395489 від 25.12.2009 та ВП № 19251361 від 25.08.2010) не виконано, тому є підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки це порушує принцип обов`язковості виконання рішення суду. 
Представник позивачки у системі "Електронний суд" сформував відповідь на відзив, у якій зазначив, що виконавчі провадження завершені понад 15 років, тому стягувачі не скористалися своїм правом на повторне пред`явлення документів до виконання у встановлені строки і ці строки безповоротно сплили, жодних нових чи/або чинних виконавчих проваджень стосовно спадкодавця ОСОБА_2 у відповідача на виконанні не перебуває. Тож накладення арешту на майно боржника, яке є заходом забезпечення виконання рішення суду, не може існувати самостійно у відриві від виконавчого провадження. У разі закриття чи завершення виконавого провадження, за яким стягувач втратив право на повторне пред`явлення документа до виконання, збереження арешту майна втрачає будь-який правовий сенс та перетворюється на незаконне обмеження права власності. Відповідач апелює до ст. 129-1 Конституції України та вказує, що зняття арешту за умови невиконання судового рішення порушить майнові інтереси стягувачів, проте він ігнорує той факт, що боржник ОСОБА_2 помер. Його цивільна правоздатність припинилася, а будь-які стягнення чи примусові виконавчі дії щодо померлої особи є неможливими. Його ж довірителька є законним спадкоємцем майна покійного чоловіка. Наявність безстрокових арештів ДВС 15-тирічної давнини за провадженнями, які знижщені, блокує її право на оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 (справа № 639/7292/17) зазначено, що невжиття заходів щодо скасування арешту майна після спливу строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, у випадку коли виконавче провадження не ведеться, є триваючим обмеженням права особи на мирне володіння своїм майном. Спадкоємець боржника, який не може оформити свої спадкові права через такий арешт, має безумовне право на захист у судовому порядку шляхом пред`явлення негаторного позову про зняття арешту. За відсутності відкритого виконавчого провадження, знищення матеріалів виконавчого провадження та втрати стягувачем права на повторне пред`явлення виконавчого документа, подальше збереження арешту втрачає легітимну мету та становить непропорційне обмеження права власності.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник - адвокат Ватутін І.П. просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити (а.с. 30, 43-46).
Представник відповідача Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України також у судове засідання не з`явився, подав відзив на позов.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
14 травня 2026 року суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
03 червня 2026 року представник відповідача подав відзив на позов, докази направлення якого позивачці долучив 15 червня 2026 року. 
08 червня 2026 року представник позивачки у системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Оскільки копію відзиву направлено позивачу тільки 15.06.2026, проте останній ще 08.06.2026, тобто до отримання відзиву на позов, базуючись на наявних у матеріалах справи на той момент доказах, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд долучив відзив до матеріалів справи та надав позивачу можливість подати відповідь на відзив, а розгляд справи відклав, про що постановив ухвалу від 15.06.2026.
27 липня 2026 року представник позивачки у системі "Електронний суд" сформував відповідь на відзив, який попередньо направив відповідачу.
06 серпня 2026 року суд роз`яснив КС "Злет" та АТ "Сенс Банк" (правонаступнику АКБ соціального розвитку "УкрСоцБанк") про право вступити у справу на стороні позивача або відповідача як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в разі якщо рішення може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї зі сторін, у зв`язку з чим розгляд справи відклав для відповідного реагування.
10 серпня 2026 року представник КС "Злет" у системі "Електронний суд" сформував заяву про відсутність матеріально-правового інтересу щодо предмета спору. Від АТ "Сенс Банк" будь-яких заяв, клопотань не надходило, хоча повідомлення суду його представник отримав, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 
В судове засідання 21.08.2026 сторони не з`явилися.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.01.1977, на що вказує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.09.2009 (а.с. 14).
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.08.2021, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
З інформаційної довідки з Державного реєстру ручових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 470159705 від 27.03.2026 слідує, що за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка, площею 0,0993 га, в АДРЕСА_1 . Також із указаної довідки суд установив, що на майно ОСОБА_2 накладено обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 3317113 (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 2101, видана 31.05.2010; арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 3316998 (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 1558, видана 27.04.2009); арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 3317047 (спеціальний розділ) (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 1558, видана 27.04.2009); арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 3317146 (спеціальний розділ) (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 2101, видана 31.05.2010) (а.с. 9-10). Така ж інформація міститься і в Інформаційній довідці, яку надав відповідач (а.с. 26). 
17 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Долинського ВДВС із заявою, в якій просила надати інформацію про наявність у відділі виконавчих проваджень, які здійснювались чи здійснюються відносно її чоловіка ОСОБА_2 , а за відсутності інформації про виконавчі провадження, - вчинити невідкладні дії, спрямовані на припинення заборони та арешту належного йому майна (а.с. 11).
Згідно з повідомленням Долинського ВДВС від 28.04.2026 за № 27842, виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на виконанні не перебувають. Щодо зняття арештів, то у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень за терміном зберігання у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття обтяжень. Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с. 12). 
В наданих відповідачем відомостях із ВП - спецпідрозділу зазначено, що відносно ОСОБА_2 було відкрите ВП № 19251361 з виконання виконавчого листа № 2-84 від 30.04.2010 про стягнення в солідарному порядку в користь КС "Злет" 134444,16 грн боргу, а 31.05.2010 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Виконавче провадження завершено, виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 27). Крім того щодо ОСОБА_2 було відкрито ВП 12395489 з примусового виконання судового наказу від 31.03.2009 про стягнення з нього на користь АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" 24205,66 грн боргу, а 27.04.2009 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Виконавче провадження завершено, лист повернуто стягувачеві (а.с. 28), як зазначив відповідач, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". 
Також щодо ОСОБА_2 було відкрито ВП № 14869985 з виконання виконавчого листа № 2-1213 від 19.08.2009 про стягнення на користь КС "Злет" 20951,17 грн боргу, яке завершено у зв`язку з повним стягненням боргу (а.с. 28 звор.) та ВП № 20836167 з виконання виконавчого листа № 2-н-10106 від 20.07.2009 про стягнення на користь КС "Івано-Франківська" 38834,20 грн, яке завершено у зв`язку зі скасуванням рішення, яке підлягало виконанню (а.с. 29).
Зважаючи на те, що виконавчі листи були повернуті стягувачам (КС "Злет" та АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", яке приєдналося до АТ "Альфа-Банк Україна", який офіційно змінив юридичну назву на АТ "Сенс Банк") на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", суд вживав заходи з метою повідомлення таких стягувавчів про перебування справи в суді та роз`яснював їх право право вступити у справу на стороні позивача або відповідача як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у разі якщо рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін (а.с. 52, 53). 
Представник КС "Злет" у системі "Електронний суд" сформував заяву, в якій зазначив про відсутність матеріально-правового інтересу щодо предмета спору, оскільки заборгованість ОСОБА_2 перед кредитною спілкою в розмірі 134444,16 грн за ВЛ № 2-84 від 30.04.2010 погашена в повному обсязі (а.с. 56-57). Будь-яких заяв, клопотань від АТ "Сенс Банк", у тому числі щодо наявності матеріально-правового інтересу у розгляді даної справи, не надходило, хоча про розгляд справи він був повідомлений, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 59). 
Таким чином, між сторонами виник спір щодо накладеного обтяження на нерухоме майно, яке має намір успадкувати позивачка після смерті чоловіка. 
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
вивчивши зміст заяв по суті, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Тобто у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Позивачка ОСОБА_3 , як дружина покійного ОСОБА_2 та спадкоємиця майна останнього, має намір оформити свої спадкові права, проте позбавлена такої можливості, оскільки на майно чоловіка накладені обтяження у виді арешту та оголошення заборони на його відчуження. 
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного "панування" власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Під час розгляду справи суд установив, що на все майно ОСОБА_2 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, хоча виконавчі документи про стягнення заборгованості з останнього на виконанні не перебувають, виконавчі провадження знищені за терміном зберігання, а в державного виконавця відсутні правові підстави для зняття обтяжень.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частиною 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а ч. 5 вказаної норми предедбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
ОСОБА_1 , як спадкоємиця після смерті ОСОБА_2 , має право на володіти, розпоряджатися та користуватися спадковим майном, однак позбавлена такої можливості, у зв`язку з наявністю спірних обтяжень.
З матеріалів справи суд установив, що спірні обтяження у виді накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження були вжиті з метою примусового виконання виконавчого листа № 2-84 від 30.04.2010 про стягнення в солідарному порядку в користь КС "Злет" 134444,16 грн боргу та з примусового виконання судового наказу від 31.03.2009 про стягнення на користь АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" 24205,66 грн боргу, виконавче провадження з примусового виконання яких завершені, а виконавчі документи повернуті стягувачам на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того вказані вище обтяження були накладені і у зв`язку з виконанням виконавчого листа № 2-1213 від 19.08.2009 про стягнення на користь КС "Злет" 20951,17 грн боргу, яке завершено у зв`язку з повним стягненням боргу, та під час виконання виконавчого листа № 2-н-10106 від 20.07.2009 про стягнення на користь КС "Івано-Франківська" 38834,20 грн, яке завершено у зв`язку зі скасуванням рішення, яке підлягало виконанню. Будь-які інші виконавчі документи, за твердженнями відповідача, на примусовому виконанні у відділі ДВС не перебували та не перебувають. 
Таким чином, накладені обтяження на нерухоме майно ОСОБА_2 були фактично спрямовані на виконання виконавчих документів, два з яких повернуті стягувачам та не були повтороно пред`явлені до примусового виконання (виконавчий лист № 2-84 від 30.04.2010 та судовий наказ від 31.03.2009), з виконання двох інших виконавчих документів виконавчі провадження завершені (за виконавчим листом № 2-1213 від 19.08.2009 повністю стягнуто борг, а під час виконання виконавчого листа № 2-н-10106 від 20.07.2009 виконавче провадження завершено у зв`язку зі скасуванням рішення, яке підлягало виконанню). 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає про те, що виконавчі документи у рамках здійснення виконавчих проваджень № 12395489 від 25.12.2009 та № 19251361 від 25.08.2010 були повернуті стягувачам на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто їх не виконано, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки це порушує принцип обов`язковості виконання рішення суду. 
Однак у ході розгляду справи суд установив, що заборгованість ОСОБА_2 перед КС "Злет" за виконавчим листом № 2-84 від 30.04.2010 погашена в повному обсязі, будь-якого матеріально-правового інтересу кредитна спілка щодо предмета спору не має. Аналогічно, АТ "Сенс Банк", як правонаступник стягувача за судовим наказом від 31.03.2009, не виявив жодного майнового чи процесуального інтересу до вказаного виконавчого документа. Крім того, суд звертає увагу на те, що вказані виконавчі документи були повернуті стягувачам ще відповідно в 2011 та 2009 роках та повторно до виконання не пред`являлися. Тобто надалі ні стягувачі, ні їх правонаступники не ініціювали продовження виконавчих дій щодо боржника ОСОБА_2 , строки їх пред`явнення до примусового виконання минули. 
Принцип обов`язковості судового рішення, на який посилається відповідач, покликаний захищати права та інтереси стягувача у виконавчому провадженні. Проте, у даному випадку самі стягувачі тривалий час не вивляли процесуальної зацікавленості, не вчиняли дій щодо примусового виконання рішень, а в окремих випадках отримали повне задоволення своїх вимог, тому збереження арешту на майно втратило свій правовий сенс та є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Застосування ж примусових заходів у вигляді довготривалого обмеження права власності за відсутності матеріального інтересу з боку стягувачів перетворило арешт майна з інструменту забезпечення виконання рішення на невиправданий тягар для позивачки, що є прямим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо мирного володіння своїм майном.
За вказаних вище обставин, зважаючи на відсутність підстав, які б виправдовували застосування спірних обмежень у виді арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки виконавчі провадження завершені та знищені, а матеріально-правові інтереси у стягувачів відсутні, з огляду на те, що накладені обтяження перешкоджають праву позивачки на оформлення своїх спадкових прав та вільне володіння, розпорядження і користування майном, які вона позбавлена можливості скасувати в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна задовольнити.
Скасувати обтяження зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_2 нерухомого майна, арешт та оголошення заборони на його відчуження, а саме:
- номер запису про обтяження 3317113, який зареєстрований 11.02.2011 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 2101, виданий 31.05.2010, видавник ВДВС Долинського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 10823089, 11.02.2011, об`єкт обтяження: все нерухоме майно;
- номер запису про обтяження 3317146 (спеціальний розділ), який зареєстрований 11.02.2011 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 2101, виданий 31.05.2010, видавник ВДВС Долинського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 10823089, 11.02.2011, об`єкт обтяження: все нерухоме майно;
- номер запису про обтяження 3316998, який зареєстрований 09.06.2009 реєстатором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 1558, виданий 27.04.2009, видавник ВДВС Долинського району, реєстраційний номер обтяження: 8785585, 09.06.2009, об`єкт обтяження: все майно;
- номер запису про обтяження 3317074 (спеціальний розділ), який зареєстрований 09.06.2009 реєстратором Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 1558, виданий 27.04.2009, видавник ВДВС Долинського району, реєстраційний номер обтяження: 8785585, 09.06.2009, об`єкт обтяження: все майно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіональоного управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 3 Калуського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 34536065.

Суддя С. М. Монташевич