ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

1 вересня 2026 року      м. Чернівці  справа № 717/1639/25
провадження №22-ц/822/1173/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Перепелюк І. Б. 
суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.
секретар Черновська А.К.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2026 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

встановив: 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні.
Заяву обґрунтовано наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, постійно проживали однією сім`єю з 20 липня 2000 року. Вказана обставина встановлена рішенням Кельменецького районного суду по справі №717/462/24 від 13 березня 2024 року.
Вказувала, що була єдиним членом сім`ї свого цивільного чоловіка ОСОБА_4 , який з 2008 року забезпечував ОСОБА_1 .
10 квітня 2023 року ОСОБА_4 був мобілізований і продовжував забезпечувати ОСОБА_1 , перераховував їй кошти. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 загинув. Допомога, яку ОСОБА_4 надавав ОСОБА_1 була постійною і була для неї основним засобом.
Просила встановити даний факт з метою отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця, відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2026 року та ухвалити нове, яким встановити факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні загиблого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, станом на день його смерті
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Вказує, що вона є єдиним членом сім`ї свого цивільного чоловіка ОСОБА_4 .. Нею було подано заяву про призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як того вимагає Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті) військовослужбовця Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 р.
Вказує що факт перебуванні її на утриманні ОСОБА_4 підтверджено у ході судовому засіданні як дослідженими доказами так і показами свідків, які повністю підтверджують той факт що вона були на його повному утриманні та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство оборони України вважає рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2026 року законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. 
Зазначає, що з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави для висновку, що заявниця перебувала на повному утриманні ОСОБА_4 , а також що таке утримання було систематичним та основним джерелом її доходу, яке забезпечувало її життєдіяльність.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Кельменецького районного суду від 22 квітня 2026 року - без змін.
Зазначає, що ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б підтверджували, що вона має право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, тобто, в розумінні цього закону, була непрацездатним членом сім`ї загиблого військовослужбовця та перебувала на його утриманні.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що заявниця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, постійно проживали однією сім`єю з 20 липня 2000 року. Вказана обставина встановлена рішенням Кельменецького районного суду по справі №717/462/24 від 13 березня 2024 року.
Заявниця ОСОБА_1 з 20 червня 2008 року по 05 грудня 2022 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії по інвалідності (3 гр. загальне захворювання). 
З 06 грудня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії по інвалідності (2 гр. загальне захворювання з 06.12.2022 року довічно). Вказана обставина стверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №466 від 16 червня 2025 року.
Розмір пенсії ОСОБА_1 по інвалідності за період з січня по грудень 2021 року склав 21 818 гривень. Вказана обставина стверджується довідкою про доходи №0443 4447 6531 2491 від 16 червня 2025 року.
Розмір пенсії ОСОБА_1 по інвалідності за період з січня по грудень 2022 року склав 24 879 гривень 11 копійок. Вказана обставина підтверджена довідкою про доходи №0551 1355 7511 0527 від 16 червня 2025 року.
Розмір пенсії ОСОБА_1 по інвалідності за період з січня по грудень 2023 року склав 29 422 гривні 22 копійки, що підтверджується довідкою про доходи №7103 3113 1510 2140 від 16 червня 2025 року.
В період з січня по квітень 2022 року ОСОБА_1 отримала 7027 гривень 40 копійок соціальних виплат від Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації. 
17 травня 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок ОСОБА_1 15000 гривень.
15 червня 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 20000 гривень.
14 липня 2023 ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 20000 гривень.
21 серпня 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 10000 гривень.
31 серпня 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 15050 гривень.
15 вересня 2023 Чехменок М.А. перерахував на рахунок Банковської Т.М. 15050 гривень.
18 жовтня 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 15050 гривень.
10 листопада 2023 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 15050 гривень.
17 травня 2023 року ОСОБА_6 перерахувала на рахунок Банковської Т.М. 1400 гривень. 15 червня 2023 року ОСОБА_7 перерахував на рахунок Банковської Т.М. 200 гривень. 15 червня 2023 року ОСОБА_8 перерахувала на рахунок Банковської Т.М. 300 гривень.18 жовтня 2023 року 15 червня 2023 року ОСОБА_9 перерахувала на рахунок Банковської Т.М. 700 гривень.
Вказані обставини підтверджені виписками про надходження по рахунку ОСОБА_1 наданими АТ КБ «ПриватБанк».
В період з січня по грудень 2021 року ОСОБА_4 отримав 10711 гривень 25 копійок виплат від Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації.
В період з січня по квітень 2022 року ОСОБА_4 отримав 4628 гривень 78 копійок виплат від Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації. 
В період з січня по квітень 2023 року ОСОБА_4 отримав 4336 гривень 02 копійки виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Вказані обставини підтверджені інформацією про доходи ОСОБА_4 за січень 2021 року – грудень 2023 року наданою Головним управління ДПС у Чернівецькій області.
ОСОБА_4 був призваний на військову службу на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Вказана обставина стверджується витягом з наказу №102 від 10 квітня 2023 року командира військової частини НОМЕР_1 .
Cповіщенням сім`ї (близьких родичів) від 08 грудня 2023 року №3911 повідомлено, що штаб-сержант ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою виконання бойового завдання під час переміщення на позиції в район лісосмуги Арбузинка, східніше н.п. Роботине Запорізької області, внаслідок мінометного обстрілу. У повідомленні також вказано, що це сповіщення є документом для подання документів для призначення пенсії (допомоги) надання пільг у встановленому законодавством порядку.
20 грудня 2023 року Кельменецький відділ ДРАЦСу Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видав свідоцтво про смерть ОСОБА_4 .
З протоколу 18 Регіональної військово-лікарської комісії №2025-0514-1043-1567-7 від 14.05.2025 року вбачається, що травма штаб-сержанта ОСОБА_4 , яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть – травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, пов`язані із захистом батьківщини.
Згідно витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №35/д від 18 квітня 2025 року, документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції повній мірі відповідає вимогам, визначеним в ст.263 ЦПК України.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б підтверджували, що вона має право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто, в розумінні цього закону, була непрацездатним членом сім`ї загиблого військовослужбовця та перебувала на його утриманні.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Предметом розгляду в цій справі є встановлення факту перебування заявниці на утриманні  ОСОБА_4 для визнання її права на отримання одноразової грошової допомоги. 
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі, перебування фізичної особи на утриманні.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби.
У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до частини 1статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до частини першої, другої статті 30 Закону № 2262-ХІІ, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону № 2262-ХІІ ( в редакції чинній на час виникнення спріних правовідносин), непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністюг) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (частина 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 лютого 2026 року у справі № 308/17634/23, яка підлягає врахуванню під час розгляду цієї справи, для цілей визначення того, чи є особа утриманцем у розумінні чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, необхідно встановити, чи має така особа право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.
Предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Суд першої інстанції правильно виходив з того, що не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували належність заявниці до категорії непрацездатних членів сім`ї, які мають право отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, а отже не доведено наявності підстав для виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, за загиблого (померлого) військовослужбовця.
З огляду на викладене вище, не мають правового значення доводи апеляційної скарги в частині систематичності грошових переказів здійснених загиблим ОСОБА_4 на ім`я заявниці, їх проживання однією сім`єю.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявниці з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Судді І.Б. Перепелюк
Н.К. Височанська 
І.М. Литвинюк