Справа № 473/3803/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"09" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої – судді Булкат М.С.,
за участю секретаря судового засідання Соколенко Д. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
23 липня 2026 року Акціонерного товариства “Універсал банк” (далі – Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 23 370 грн. 90 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 23.09.2022 року був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15 000 грн., з можливістю його зміни, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та збільшених процентів за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.
Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідачка, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 23 370 грн. 90 коп., з яких за тілом кредиту 22 728 грн. 22 коп., заборгованість за пенею 642,68 грн.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 24.07.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Відповідачка ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, відповідно до ч. ч. 7,8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Так, як вбачається з матеріалів справи 23.09.2022 року між АТ “Універсал банк” та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір.
Договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ “Універсал банк” при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів «Мonobank», тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту, паспорту споживчого кредиту картки «Мonobank».
Особливістю проекту «Мonobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники в мобільному додатку вищевказаних документів, що складають кредитний договір та зобов`язується виконувати його умови.
За умовами вказаного договору, відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15 000 грн., з можливістю його зміни, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та збільшених процентів за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних). Спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Так, згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 23.09.2022 року належним чином не виконувала.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, в останньої виникла заборгованість в розмірі 23 370 грн. 90 коп. Зазначений розрахунок відповідачкою не спростовано, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку заборгованості (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Що стосується нарахування неустойки, то в цій частині слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 вказав, що з аналізу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст.1046,1049,1050,1054 ЦК України слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Зважаючи на наведене, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України, а також сплати неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, та такі нарахування підлягають списанню.
За встановленого, нарахована позивачем неустойка (пеня, штраф) не підлягає стягненню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції № СF_151055 від 07.07.2026 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3 328 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3 236 гривень судового збору (22 728,22 гривень х 3 328 гривень / 23 370,90 гривень).
Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23; код ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за кредитним договором б/н від 23 вересня 2022 року,а саме заборгованість за кредитом 22 728 гривень 22 копійок, а також повернення 3 236 гривень судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя М.С. Булкат